Справа № 606/1184/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Теребовля у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Теребовлянської міської ради, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись в суд із позовом до Теребовлянської міської ради третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог позивачі вказують, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, що складається із 5 членів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , головою якого був ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер. Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщиназа законом наналежну йому частку житлового будинку,яку прийняла його дружина ОСОБА_4 в порядку передбаченому ст. 549 ЦК УРСР, так як фактично вступив в оперативне управління спадковим майном, однак не оформила спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 . Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина за законом на наналежну йому частку житлового будинку, яку прийняла дружина ОСОБА_5 у встановленому законом порядку. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина за законом наналежну їй частку житлового будинку, яку прийняла її мати ОСОБА_4 .За життя ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого заповіла ОСОБА_3 житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за заповітом наналежні їй частки житлового будинку, яку прийняла позивач ОСОБА_3 у встановленому законом порядку. Постановою завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. , ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами після смерті ОСОБА_4 , у звязку з тим, що право вланості на житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстровано за колгоспним двором, інші спадкоємці, до нотаріальної контори не зверталися. Посилаючись на наведене позивачі просять задовольнити позов.

Позивачі в підготовче судове засідання до суду не з`явилися, просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, про що вказали у позовній заяві.

Представник відповідача Теребовлянської міської ради просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти його задоволення позову, про що надав до канцелярії суду письмову заяву.

Представник третьої особи Теребовлянської державної нотаріальної конторив підготовче судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Як вбачається із Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 30.10.1990 року виданого виконавчим комітетом Теребовлянської районної ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Теребовлянської районної ради народних депутатів №213 від 23.10.1990 року, житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_8 та складається з 5-ох членів.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради №09-04/08/121 від 21.05.2021 року, станом на 15.04.1991 року головою колгоспного двору у АДРЕСА_1 був ОСОБА_8 . Разом з ним як члени колгоспного двору були зареєстровані та проживали: дружина ОСОБА_4 , донька - ОСОБА_5 , зять ОСОБА_6 , онучка ОСОБА_7 , онук ОСОБА_2 .

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору що по АДРЕСА_1 , які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/6 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 05.03.1948 року зареєстрували шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим Острівецькою сільською радою 04.04.2003 року.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщиназа законом наналежну йому частку житлового будинку, яку прийняла його дружина ОСОБА_4 в порядку передбаченому ст. 549 ЦК УРСР, так як фактично вступив в оперативне управління спадковим майном, однак не оформив спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданим 20.11.2007 року Острівецькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина за законом на належну йому частку житлового будинку, яку прийняла його дружина ОСОБА_5 у встановленому законом порядку, однак не оформила спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 виданим Острівецькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області 08.08.2011 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина за законом наналежну їй частку житлового будинку, яку прийняла її мати ОСОБА_4 у встановленому законом порядку, однак не оформила спадкових прав.

Як вбачається із заповіту, посвідченого старостою с. Гумниська Теребовлянської міської ради від 05.05.2018 року, ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_3 належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 19.05.1994 року, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 19.05.1994 року зареєстрували шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 виданим 27.09.2018 року Теребовлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Як вбачаться з довідки від 06.07.2020 року за №214, виданої Теребовлянським районним бюро технічної інвентаризації, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 належав колгоспному двору що складався з 5 - ти членів, голова колгоспного двору ОСОБА_8 , на підставі свідоцтва про право влності видане Теребовлянською районною радою на підставі рішення виконкому №213 від 23.10.1990 року.

Постановою державного нотаріуса Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. від 04.02.2021 року за №115/02-14, ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що право вланості на житловий будинок зареєстровано за колгоспним двором, який складається із 5-х членів, головою якого є ОСОБА_8 . Як вбачається із постанови державного нотаріуса Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. від 04.02.2021 року за №115/02-14, у справах Теребовлянської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа №83 від 28.02.2019 року після смерті ОСОБА_4 заведена за заявою спадкоємця за заповітом ОСОБА_3 , інші спадкоємці не зверталися; також у справах Теребовлянської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа №422 від 27.05.2008 року після смерті ОСОБА_8 за заявою дружини ОСОБА_4 , інші спадкоємці не зверталися.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_3 , прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_4 .

Таким чином, позивач ОСОБА_3 успадкувала частину будинковолодіння. Однак, оформити спадкових прав у нотаріальної конторі не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті

Згідно з нормами ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно довимог ч.1ст.1233ЦПК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Як вбачаєтьсяз вимогч.1ст.1235ЦПК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В силу вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, беручи до уваги те, що згідно норм матеріального права частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Теребовлянської міської ради, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення у повному обсязі. А тому слід визнати за ОСОБА_3 право власності на 4/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на на яку він має право як член колишнього колгоспного двору. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на яку він має право як член колишнього колгоспного двору.

Керуючись ст.ст. 3,4, 12,81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.392 Цивільного кодексу України, суд ,-

В ИР ІШ ИВ :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Теребовлянської міської ради, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на яку він має право як член колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на яку він має право як член колишнього колгоспного двору

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 4/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка