Справа № 367/4684/17
Провадження №2/367/442/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

05 липня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Линника В.Я,

за участі: секретаря Балинської О.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Виконавчий комітет Бучанської міської ради Київської області, про усунення перешкод у користуванні майном, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 18.07.2017 року звернувся до суду із вказаним вище позовом, який мотивував тим, що він є співвласником (разом зі своєю дружиною та сином) квартири №3, яка знаходиться у чотириквартирному будинку (домоволодінні) АДРЕСА_1 . Будинок поділений на 4 квартири, і знаходиться на земельній ділянці площею 0,279 га, яка перебуває у користуванні власників багатоквартирного будинку, на підставі ч. 2 ст. 92 Земельного кодексу України.

Однак, його сусідами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які проживають у квартирі № 1 , було самовільно встановлено металевий паркан на самовільно зайнятій земельній ділянці, що призначена для спільного користування власників будинку (домоволодіння), а саме для проходу інших співвласників до своїх квартир.

Підтвердженням того, що земельна ділянка (прохід), який веде до їх квартири № 3 , призначена для спільного користування є план земельної ділянки з надвірними будівлями, а також зведений план земельної ділянки, з яких вбачається, що між земельними ділянками ОСОБА_3 знаходиться прохід шириною 1,5 м, який призначений для спільного користування, і який незаконно перекрито парканом, шляхом його самовільного встановлення.

Враховуючи те, що паркан встановлений між земельними ділянками ОСОБА_3 , де знаходиться прохід шириною 1,5 метри, який призначений для спільного користування і не може належати якійсь одній особі, а перебуває у користуванні всіх власників квартир, тому вважає, що відповідачами порушене його право, як власника майна.

Керуючись ст. 391 ЦК України та ст. 152 ЗК України, просить обов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, призначеною для спільного користування, яка розташована між земельними ділянками ОСОБА_3 кадастровий №:01:117:0087 та №:01:117:0090, по відношенню до ОСОБА_1 шляхом демонтажу встановленої ними огорожі на проході загального користування, до квартири № 3 , що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та знаходиться у будинку (домоволодінні) АДРЕСА_1 .

До суду від представника відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позов, в якому він з позовною заявою не погодився в повному обсязі. Зазначив, що будинок АДРЕСА_1 дійсно є багатоквартирним, для обслуговування якого закріплено земельну ділянку площею 0,279 га по фактичному користуванню.

Порядок користування даною ділянкою був ще визначений між ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та колишнім власником квартири, а саме ВАТ ВКП «Бучанській завод скловиробів», що стверджується мировою угодою від 15.10.2004 р., яку 21.10.2004 року було затверджено рішенням 35 сесії 4 скликання Бучанської селищної ради № 1064-35-IV. Рішенням було встановлено що земельна ділянка площею 0,02 га призначена для спільного користування співвласників.

Позивач лише 24.12.2014 року став співвласником квартири № 3, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , а тому жодного відношення до раніше встановленого порядку користування земельною ділянкою не мав та не має.

Зазначав, що план земельної ділянки з надвірними будівлями та зведений план земельної ділянки, підтверджує лише той факт що між земельними ділянками, які перебувають у приватній власності ОСОБА_3 , дійсно є прохід, проте вище вказані документи не містять доказів того, що даний прохід перекрито.

Що стосується акту депутата Бучанської міської ради від 17.10.2015 року, акту депутата Бучанської міської ради від 09.03.2016 року та Акту контрольного огляду засобів обліку електричної енергії, то жоден із актів депутата не містить підписів сусідів, які б засвідчували дійсність його написання, самі акти містять посилання на те, що вони складені - «зі слів заявника (Позивача по справі)».

Просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Відповідачкою ОСОБА_3 08.12.2017 р. було подано зустрічний позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа ОСОБА_4 , про усунення перешкод в користуванні, не пов?язаних із володінням. Однак, цю позовну заяву ухвалою суду від 23.03.2021 р. було залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов, підтвердили наведені в ньому обставини, просили задовольнити позовні вимоги.

Відповідачі та їх представники вкотре в судове засідання не з?явились, були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, про що свідчить повідомлення про вручення повісток, причини неявки суду не повідомили.

Представник третьої особи, Виконкому Бучанської міської ради Київської області, також не з?явився в судове засідання, причини неявки суду не повідомив.

Тому суд вирішив розглянути справу за відсутності не з?явившихся в судове засідання осіб.

Заслухавши доводи позивача та його представника, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 є співвласниками квартири № 3 в будинку АДРЕСА_1 , про що свідчить Свідоцтво про право власності на житло від 24.12.14 № 413 (а.с. 5).

Власницею квартири № 1 в будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07.07.2001 р. (а.с. 45), є ОСОБА_3 .

Також судом встановлено, що співвласниками будинку АДРЕСА_1 було визначено порядок користування земельною ділянкою біля будинку, який визначено в Мировій угоді від 15.10.2004 р. та схемі земельної ділянки (а.с. 57), згідно яких в користування ОСОБА_3 переходить земельна ділянка площею 601,4 кв.м., ОСОБА_7 -605,32 кв.м., ВАТ ВКП «Бучанський завод скловиробів» - 701,8 кв.м. і 399 кв.м. Площа ділянки спільного користування становить 84кв.м.

Рішенням Бучанської селищної ради Київської області від 21.10.04 № 1064-35-IV (а.с.58) було закріплено за будинком АДРЕСА_1 земельну ділянку площею 2 790,00 кв.м., залишено у користуванні ВАТ ВКП «Бучанський завод скловиробів» земельну ділянку площею 1 383,28 кв.м., передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 601,40 кв.м., ОСОБА_7 - 605,32 кв.м. Земельну ділянку площею 200,00 кв.м. залишено в спільному користуванні співвласників будинку.

ОСОБА_3 на даний час на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0167 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий №:01:117:0087, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 31.10.2007 р. серія ЯЕ № 590123 (а.с. 46-47).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, в порушення зазначених норм позивачем не надано доказів того, що його право землекористувача порушено.

Із Зведеного плану земельної ділянки (а.с. 9) та схеми земельної ділянки (а.с. 10, 57) не вбачається де саме знаходиться частина будинку (квартира № 3 ), що належить позивачу і його сім?ї. Є незрозумілим, що означає скорочення «ДСП». Якщо це означає для спільного проходу, то де знаходиться паркан, яким перекрито прохід до квартири позивача.

З актів депутатів Бучанської міської ради, акту контролю огляду засобів обліку електричної енергії та фотографій (а.с. 6-8, 36-39, 48-52, 188-196) також неможливо зробити висновок про зазначені вище обставини та те, що вони стосуються частин будинку сторін по справі. З них лише вбачається наявність парканів біля будинку, але вони не підтверджують, що такі паркани знаходяться на земельній ділянці для спільного користування, якою має право користуватись позивач.

Відсутні також докази, що ширина проходу загального користування становить 1,5 м, а земельна ділянка з кадастровим №:01:117:0090 належить ОСОБА_3 .

Решту доказів по справі суд відкидає, оскільки вони були подані на підтвердження чи спростування обставин, зазначених у зустрічному позові, який судом залишено без розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючисьст.ст. 116, 152 ЗК України, ст.ст. 81, 259, 263, 265, 280, 284 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Виконавчий комітет Бучанської міської ради Київської області, про усунення перешкод у користуванні майном.

Повний текст рішення буде складено до 15.07.2021 р.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: В.Я. Линник