Провадження № 2/522/7109/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Бойко А.В.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Журавель Микола Володимирович, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ткаченко Інна Валеріївна, про визнання недійсними договору співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна та договору поділу майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Журавель Микола Володимирович, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ткаченко Інна Валеріївна, в якому просить визнати недійсним договір співвласників про розподіл часток в спільній частковій власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна, який посвідчено 29.05.2017 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавлем М.В. за реєстровим номером 844; визнати недійсним договір про поділ майна між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в частині поділу та переходу до ОСОБА_2 прав на 1/2 частини нежитлових приміщень міні-отелю за адресою: АДРЕСА_1 , який посвідчено 29.05.2018 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ткаченко І.В. за реєстровим номером 434.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що ОСОБА_3 уклав з ОСОБА_4 договір співвласників про «розподіл» часток в спільній частковій власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна від 29.05.2017 р. з перевищенням повноважень, так як внаслідок цього частка ОСОБА_1 , яка є дружиною ОСОБА_3 але не надавала своєї згоди на укладення договору, у праві спільної сумісної власності істотно зменшилась з 715/1000 до Ѕ частини. Оскільки недійсний правчин не створює правових наслідків, то і наступний договір про поділ майна між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в частині поділу та переходу до ОСОБА_2 прав на 1/2 частини нежитлових приміщень міні-отелю за адресою: АДРЕСА_1 , який посвідчено 29.05.2018 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ткаченко І.В. за реєстровим номером 434, є недійсним теж.

Ухвалою суду від 18.11.2020 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 21.01.2021 року.

09.12.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що умови договору від 29.05.2017 року були оговорені сторонами, про що позивач була обізнана. Також, позивач пропустила строк позовної давності.

21.01.2021 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 25.03.2021 року.

25.03.2021 року у судовому засідання оголошено перерву до 27.04.2021 року.

27.04.2021 року у судовому засідання оголошено перерву до 08.06.2021 року.

08.06.2021 року судом закінчено з`ясування обставин справи та здійснено перехід до судових дебатів, які призначені на 05.07.2021 року.

У судовому засідання 05.07.2021 року представник позивача ОСОБА_5 позов підтримав, просив задовольнити. Представник ОСОБА_3 ОСОБА_6 , представники ОСОБА_2 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні позов не визнали просили відмовити у його задоволенні.

Інші учасники справи, які були сповіщені про час, дату і місце судового засідання, в суд не з`явилися.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 29.05.2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений Договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об`єкт нерухомого права, який посвідчено приватним нотаріусом ОМНО Журевлем М.В., реєст. № 844.

Відповідно до п. 1 умов вказаного ОСОБА_4 та ОСОБА_3 домовилися про розподіл часток в спільній власності на нежитлові приміщення міні-отелю за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1213,6 кв.м., які будуть належати їм на праві спільної власності по 1/2 частині.

Позивач зазначає, що зазаначені в п.2 Договору складові новоствореного майна, а саме: квартира АДРЕСА_2 ; квартира АДРЕСА_3 ; нежиле приміщення, сарай № НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ; квартира АДРЕСА_4 належали особисто ОСОБА_3 , а нежитлові приміщення першого поверху № 501, АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках, що свідчить про те, що частки у праві спільної власності вже були встановлені та не були рівними. Також, оскільки ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 перебувають в шлюбі, то вказані об`єкти нерухомості (квартира АДРЕСА_2 ; квартира АДРЕСА_3 ; нежиле приміщення, сарай № НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ; квартира АДРЕСА_4 та 14 частина нежитлових приміщень першого поверху № 501, АДРЕСА_1 ) є спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а остання своєї згоди на укладення Договору на умовах зменшення своєї частки у спільній власності, не надавала.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з приписами, ч. ч. 1, 2 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Також, згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Тобто, на сторону покладено обов`язок довести суду в чому саме полягає не відповідність правочину нормам закону та чи було порушення принципу свободи договору.

При цьому, відповідно до заяви, яка посвідчена приватним нотаріусом ОМНО Журевлем М.В., реєстр. № 843 від 29.05.2017 року, ОСОБА_1 , надає згоду своєму чоловікові ОСОБА_3 на укладення договору про визначення часток у праві власності на нежитлові приміщення міні-отелю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Нотаріусом зміст ст.ст. 60, 61, 65 СК України ОСОБА_1 роз`яснено. Будь-яких обмежень щодо умов договору заявником не зазначено.

Згідно ст.ст. 76-81 ЦПК України, сторони на підтвердження обставин якими вони обгрунтовують свої вимоги та заперечення, повинні надати суду належні, достовірні, достатні та допустимі докази.

Однак, позивач ОСОБА_1 , жодних доказів на підтвердження того, що підписуючи зазначену заяву, вона надавала згоду своєму чоловікові ОСОБА_3 на укладення Договору про визначення часток у праві власності на нежитлові приміщення міні-отелю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на інших умовах, аніж тих, які зазначені в Договорі, суду не надає.

За таких обставин, суд доходить висновку про необгрунтованість позову ОСОБА_1 в цій частині.

Щодо недійсності договору про поділ майна між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в частині поділу та переходу до ОСОБА_2 прав на 1/2 частини нежитлових приміщень міні-отелю за адресою: АДРЕСА_1 , який посвідчено 29.05.2018 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ткаченко І.В. за реєстровим номером 434, то позивач обгрунтовує його недійсність тим, що відповідно до ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, а відтак, недійсність зазначеного вище Договору від 29.05.2017 року має наслідком недійсність і Договору від 29.05.2018 року.

Однак, оскільки суду позивачем не доведено недійсності Договору від 29.05.2017, то і вимоги про визнання недійсним Договору від 29.05.2018 року суд вважає необгрунтованими та доходить висновку про відмову у їх задоволенні.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_6 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_7 ), треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Журавель Микола Володимирович (м. Одеса, вул. Грецька, 30), приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ткаченко Інна Валеріївна ( АДРЕСА_8 ), про визнання недійсними договору співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна та договору поділу майна залишити без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 08.07.2021 року.

Суддя: В.Я. Бондар