Провадження № 22-з/802/34/21 Категорія: 30 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

секретар судового засідання Галицька І. П.,

розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кухлевська Мирослава Валеріївна, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки та квартири, застосування наслідків недійсності цих договорів, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 лютого 2021 року та ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Волинського апеляційного суду від 08 червня 2021 року в даній справі апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 лютого 2021 року у цій справі залишено без змін. Постановою Волинського апеляційного суду від 08 червня 2021 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 залишено без задоволення. Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2021 року в цій справі залишено без змін.

11 червня 2021 року відповідач ОСОБА_1 подав клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в даній справі в якому просить стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 5250,00 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Матвіїв В. М. в інтересах позивачки подав заперечення на клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в якому вказує, що вважає клопотання безпідставним і має обгрунтовані заперечення щодо його задоволення. Вказує, що додані до клопотання документи не відповідають вимогам процесуального закону, а клопотання не містить вказівки про місце знаходження оригіналів документів. Відмітка про засвідчення копій документів не відповідає вимогам п. 5.27 ДСТУ 4163:2003, оскільки не містить прізвища та ініціалів особи, що засвідчила копію. Вказана відповідачем сума витрат є неспівмірною, необгрунтованою та надуманою. Так, сума витрат на підготовку відзиву в розмірі 3000,00 грн є неспівмірно. В п. 4.1. копії договору № 15/01/21-1 від 15.01.2021 про надання правничої допомоги міститься градація винагороди у залежності від судової інстанції. Вказано, що розмір винагороди за представництво інтересів клієнта у суді апеляційної інстанції становить 8000,00 грн, тобто вказано фіксовний розмір винагороди. Натомість в копії акту № 10/06/21-1 вказано, що на представництво інтересів у апеляційному суді адвокатом затрачено 1 год. 30 хв., а отже сума витрат становить 2250,00 грн, тобто застосований інший порядок обчислення гонорару погодинна оплата. Крім того, представник відповідача 08.06.2021 істотно запізнився в судове засідання в справі і розгляд справи розпочався без нього, а це свідчить про те, що ним не було витрачено 1 год. 30 хв. на цей вид правничої допомоги. В п. 4.3 копії договору № 15/01/21-1 від 15.01.2021 про надання правничої допомоги вказано, що розрахунок за надані послуги здійснюється протягом 90 календарних днів з дня набрання рішенням законної сили, що також дозволяє стверджувати про надуманість витрат та бажання відповідача не компенсувати свої реальні витрати, а погіршити становище позивачки. Доказів про фактичні витрати відповідачем не надано. У першій заяві по суті відповідач ОСОБА_1 не подав до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат як це передбачено ч. 1 ст. 134 ЦПК України, для відподача першою заявою по суті є відзив. Наявний у справі відзив на позовну заяву від 17.01.2020 не містить вказаного розрахунку. Просить виключити з числа доказів копії документів, які додані до клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Клопотання ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Таким чином питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в данному випадку має вирішуватись в порядку, передбаченому для ухвалення додаткового рішення.

З ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд не вбачає необхідності викликати учасників справи в судове засідання для вирішення даного питання.

Вивчивши клопотання, матеріали справи суд дійшов висновку, що клопотання про про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження понесених витрат до клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу додано копію ордера на надання правничої (правової) допомоги, копію свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю, копію Договору про надання правничої допомоги № 15/01/21-2 від 15 січня 2021 року, копію Додаткової угоди № 1 від 15.01.2021 про внесення змін до Договору про надання правничої допомоги № 15/01/21-2, копію Акту № 10/06/21-1 від 10.06.2021 на суму 5250,00 грн (написання відзиву на апеляційну скаргу 3000,00 грн, представництво інтересів у апеляційному суду 1 год. 30 хв. 2250,00 грн.).

У клопотанні вказано, що в судових дебатах представником відповідача зроблено заяву про понесення відповідачем судових витрат на отримання правничої допомоги та зобов`язання подати докази про понесення цих витрат протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення.

За ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат разом з першою заявою по суті спору.

У першій заяві по суті відповідач ОСОБА_1 не подав до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат які очікує понести у зв`язку з розглядом справи у апеляційному суді, а саме вартість отриманих послуг, розрахунок суми витрат за правничу допомогу, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та підтвердження витрат, як це передбачено ч. 1 ст. 134 ЦПК України, для відподача першою заявою по суті є відзив. Також не зазначено та не повідомлено суду про наявність поважних причин, які заважають подати докази.

Інформація, яка міститься в акті приймання-передачі наданих послуг від 10.06.2021 не може вважатись таким розрахунком, надання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на правничу допомогу.

Такий висновок міститься і у Постанові Верховного Суду від 23.11.2020 в справі № 638/7748/18.

З огляду на викладене, відсутні підстави для стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 5250,00 грн, про які відповідач зазначив уже після розгляду справи.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кухлевська Мирослава Валеріївна, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки та квартири, застосування наслідків недійсності цих договорів, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді