Справа №266/3859/21
Провадження№ 2-н/266/692/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2021 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Курбанова Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бон Аппеті» інфляційних витрат та 3% річних,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 подала до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бон Аппеті» інфляційних витрат та 3% річних за період з 30 січня 2019р. по 17 червня 2021р. в сумі 55289,53грн. посилаючись на те, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області у справі

№266/4783/16-ц від 05 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 27 травня 2021 року, частково задоволено її позовну заяву до ТОВ «Бон Аппеті» про стягнення суми боргу: вирішено стягнути з ТОВ «Бон Аппеті» на користь заявника заборгованість за договором б/н від 05.05.2008 у розмірі 222802,00 грн., 3% річних у розмірі 31680,61 грн. та інфляційні втрати у розмірі 302498,28 грн., на загальну суму 556980,89 грн.; заборгованість за договором №1/16 від 09.02.2016 року у розмірі 14000,00 грн., 3% річних у розмірі 933,21 грн., інфляційні витрати у розмірі 3943,80 грн., на загальну суму 18877,01 грн.; а також судовий збір в сумі 7206,61 грн. Рішення суду від 05.02.2021 набрало законної сили 27.05.2021 року. На момент подання до суду цієї заяви про видачу судового наказу заборгованість боржником не сплачена, таким чином прострочення виконання грошового зобов`язання з боку боржника триває. На підставі ч.4 ст.82 ЦПК України, вона звільнена від доказування обставин, які встановлені рішенням суду. Згідно з рішенням суду від 05.02.2021 стягненню з боржника підлягає сума боргу з врахуванням інфляційних втрат, розрахованих станом на 31.12.2018 року, та трьох відсотків річних, розрахованих станом на 29.01.2019 року. Під час розгляду справи № 266/4783/16-ц вона не мала можливості збільшити розмір позовних вимог на суму інфляційних втрат за період після січня 2019 року, оскільки ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 березня 2019 року було закрите підготовче провадження у справі №266/4783/16-ц, а згідно з п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України зміна розміру позовних вимог допускається лише до закінчення підготовчого засідання. З моменту, станом на який були розраховані інфляційні втрати та 3% річних, минув тривалий період часу, заборгованість боржником не сплачена, відтак її матеріальні втрати від знецінення грошових коштів зростають. Тому вона звертається до суду з цією заявою про видачу судового наказу щодо стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних від прострочених сум за періоди, що не увійшли до розрахунку інфляційних втрат та 3% річних за рішенням суду від 05.02.2021р., стосовно яких відсутній спір, оскільки наявність основного боргу за вказаними договорами встановлена рішенням суду.

Відповідно до ч. 1ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: 1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку; 2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів; 7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Даний перелік вимог, за якими може бути виданий судовий наказ, є вичерпним.

Звертаючись до суду з даною заявою про видачу судового наказу про стягнення інфляційних витрат та 3% річних заявниця посилається як на підставу звернення на п. 7 ч.1 ст. 161 ЦПК України, який передбачає вимогу про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення).

Вищевказані вимоги заявниці не входять до переліку вимог, за якими може бути видано судовий наказ, визначених ст. 161 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Крім того, із доданої до заяви про видачу судового наказу постанови Донецького апеляційного суду від 27.05.2021р. встановлено, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Бон Аппеті» існував спір про право, а сума заборгованості за договором, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Бон Аппеті» була спірною та стягнутою за рішенням суду. Зазначені обставини свідчать про спірність вимог заявлених в заяві та зазначені вимоги не є вимогами про стягнення заборгованості за договором, яку вже було стягнуто рішенням суду, приходжу до висновку про необхідність відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ТОВ «Бон Аппеті» інфляційних витрат та 3% річних.

За змістом ч. 2 ст. 166 Цивільного процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 161, 165 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бон Аппеті» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 55289,53грн., які складаються із інфляційних витрат за договором від 05.05.2008р. в сумі 35557,82грн. та 3% річних в сумі 16492,93грн., та інфляційних витрат за договором № 1/16 в сумі 2234,31грн., 3% річних в сумі 1034,47грн.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення з вимогами до суду у позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів від дня складання повного тексту шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Курбанова Н. М.