Номер провадження: 22-ц/813/5929/21
Номер справи місцевого суду: 2-1948/2009
Головуючий у першій інстанції Плавич І. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» червня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2020 року про відмову в задоволенні заяви про витребування доказів за позовом ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про розподіл майна та грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про розподіл майна та грошових коштів (в.м. а.с. 1-8).

У процесі розгляду справи від ОСОБА_1 надійшла заява про витребування доказів від Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса), КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області, Головного управління Державної податкової служби України в Одеській області, Національного Банку України, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації.

03 листопада 2020 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси (головуючий-суддя Плавич І.В.) у задоволенні заяви ОСОБА_1 про витребування доказів відмовлено (в.м. а.с. 12-13).

До канцелярії Малиновського районного суду м. Одеси було направлено апеляційну скаргу на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2020 року. На думку апелянта, їй було не законно відмовлено в задоволенні клопотання про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, оскільки вказані нею обставини є підтвердженням її позовних вимог. Апелянтка зазначила, що при останньому ознайомленні з матеріалами справи №2/1948/2009 вона виявила, що в справі відсутні довідки про розмір заробітної плати відповідачів в період з 1976 року по 1985 рік включно, копії трудових книжок відповідачів, документи і докази про передачу або продаж приватного підприємства «Ремус ЛТД», засновниками якого є відповідачі, дані про купівлю транспортних засобів в період з 1976 року по 1985 рік включно, дані про грошові вклади та рахунки відповідачів в період з 1976 року по 1985 рік включно, дані про розмір пенсій відповідачів в період з 1976 року по 1985 рік включно, вказуючи при цьому, що такі дані в матеріалах справи були наявні (в.м. а.с. 14).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 пояснила, що відповіді на вказані запити є доказами заявлених нею позовних вимог в суді першої інстанції, а саме того, що у відповідачів не було і не могло бути, на думку апелянта, коштів для створення свого підприємства, а також вказувала на те, що відповідачі присвоїли собі грошові кошти, які належать ОСОБА_1 (в.м. а.с. 15).

Апелянтка просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2020 року. Задовольнити заяву про запити в ряд різних інстанцій указаних в заяві (в.м. а.с. 14-15).

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданні 10 червня 2021 року заявник ОСОБА_1 просила скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2020 року.

Інші учасники провадження в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції до суду не подавали. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга частково підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що звертаючись до суду заявник не зазначив які саме докази, на її думку, підлягають витребуванню; обставини, які можуть підтвердити такі докази або аргументи, які вони можуть спростувати; підстави, з яких випливає, що ці докази мають відповідні особи. Також суд першої інстанції зазначає, що ОСОБА_1 обмежується загальним формулюванням про інформацію, що стосується всіх відповідачів (в.м. а.с. 12-13).

Разом з тим, такий висновок було зроблено судом першої інстанції передчасно.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено:1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Виходячи з вищевказаних норм закону, клопотання про витребування доказів повинно подаватися стороною у справі у письмовій формі із дотриманням вимог, передбачених ст. 84 ЦПК України.

В такому письмовому клопотанні також повинно бути зазначене обґрунтування неможливості подання такого доказу у строк, передбачений частиною 2 статті 83 ЦПК України, а суд повинен дати оцінку такому обґрунтуванню.

Апеляційний суд зазначає, що у виділених матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_1 про витребування доказів, а зі змісту ухвали про розгляд заяви про витребування доказів не вбачається які саме аргументи наводила у своїй заяві ОСОБА_1 , а лише перераховано в які саме державні органи просила направити запити для отримання інформації заявниця.

Між тим, виходячи з мотивів відмови в задоволенні клопотання, вбачається, що в порушення п. 4 ст. 117 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, замість повернення її заявнику, розглянув її по суті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, апеляційний суд доходить до висновку про те, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а заява про забезпечення доказів поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду та прийняття відповідного процесуального рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2020 року про відмову в задоволенні заяви про витребування доказів скасувати. Заяву про забезпечення доказів повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

Повний текст цієї постанови складено 05 липня 2021 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

10.06.2021 року м. Одеса