Провадження № 4-с/712/55/21
Справа № 712/5946/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ГАПОНЕНКО О.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), боржник: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (адреса: м. Київ, вул. Грушевського 1Д), суб`єкт оскарження: начальник та державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (адреса: м. Київ, вул. Різницька 11Б) на бездіяльність державного виконавця та начальника відділу державної виконавчої служби,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця та начальника відділу державної виконавчої служби, посилаючись на те, що на виконанні у Печерському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 61384554 щодо примусового виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси № 712/5946/19 від 06 листопада 2019 року про зобов`язання Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» перерахувати кошти з карткового рахунку № НОМЕР_1 в розмірі 12 344,51 грн., з технічного рахунку № НОМЕР_2 в розмірі 1 452 грн., відкриті на ім`я ОСОБА_3 на рахунок № НОМЕР_3 , банк одержувача: АТ КБ «ПриватБанк» ЄДРПОУ одержувача 14360507, ЄДРПОУ банку 14360507, МФО 305299, відкритий на ім`я ОСОБА_2 . Виконавче провадження відкрито 08 квітня 2020 року державним виконавцем Левицькою А.С. Постановою про відкриття виконавчого провадження боржника було зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів з дати відкриття виконавчого провадження.

Оскільки тривалий час рішення суду не виконувалося, він звернувся до державного виконавця з клопотанням від 21 липня 2020 року щодо притягнення боржника до відповідальності та звернення до органів Національної поліції із повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення. В клопотанні також зазначено, що рішення суду виконано не в повному обсязі. А саме, АТ КБ «ПриватБанк» перерахував кошти лише з технічного рахунку в розмірі 1 452 грн., а основну частину коштів в розмірі 12 344,51 грн., не перерахував. Проте на вказане клопотання не отримав жодної відповіді. Тому звернувся до начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ). Відповіді на скаргу не отримав.

05 листопада 2020 року ним було надіслано скаргу на державного виконавця та начальника відділу виконавчої служби до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві. У відповідь було отримано листа від 07 грудня 2020 року, в якому вказано, що 17 вересня 2020 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. А також вказано, що 17 вересня 2020 року державним виконавцем надіслано повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення до Управління поліції в Печерському районі ГУНП в м. Києві.

Однак, копії постанови про закінчення виконавчого провадження, як і інших документів, державний виконавець йому не надсилав. Неодноразові його заяви про надання документів та запити адвоката з даного приводу, залишені державним виконавцем без реагування.

Крім того, 30 березня 2021 року його адвокат звернулася з адвокатським запитом до Управління поліції в Печерському районі ГУНП в м. Києві щодо отримання копії повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, яке надсилав державний виконавець. У відповідь було отримано лист від 08 квітня 2021 року, в якому зазначено, що в рамках цього виконавчого провадження жодного повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від державного виконавця не надходило.

Таким чином, у виконавчому провадженні не здійснено жодних ефективних виконавчих дій, а тому постанова про закриття виконавчого провадження є передчасною, протиправною та повинна бути скасована, оскільки рішення суду досі не виконано.

У зв`язку з цим, просить визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Левицької А.С. в рамках виконавчого провадження ВП № 6134554; визнати протиправною бездіяльність начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ); скасувати постанову державного виконавця від 17 вересня 2020 року про закриття виконавчого провадження.

ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимог скарги підтримав та просив її задовольнити.

Державний виконавець до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник стягувача до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства України та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служи під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. У випадку, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Судом встановлено, що на виконанні у Печерському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 61384554 щодо примусового виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси № 712/5946/19 від 06 листопада 2019 року про зобов`язання Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» перерахувати кошти з карткового рахунку № НОМЕР_1 в розмірі 12 344,51 грн., з технічного рахунку № НОМЕР_2 в розмірі 1 452 грн., відкриті на ім`я ОСОБА_3 на рахунок № НОМЕР_3 , банк одержувача: АТ КБ «ПриватБанк» ЄДРПОУ одержувача 14360507, ЄДРПОУ банку 14360507, МФО 305299, відкритий на ім`я ОСОБА_2 . Виконавче провадження відкрито 08 квітня 2020 року державним виконавцем Левицькою А.С. Постановою про відкриття виконавчого провадження боржника було зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів з дати відкриття виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що боржником рішення суду виконано частково, а саме: АТ КБ «ПриватБанк» перерахував кошти на ім`я стягувач лише з технічного рахунку в розмірі 1 452 грн., а основну частину коштів в розмірі 12 344,51 грн., не перерахував.

17 вересня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та направлення до Управління поліції в Печерському районі ГУНП в м. Києві повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Звертаючись до суду з даною скаргою, заявник, як на підставу для її задоволення посилається на неправомірність дій державного виконавця щодо винесення постанови від 17 вересня 2020 року про закінчення виконавчого провадження № 61384554, а також відповідно й на неправомірність вказаної постанови, оскільки державним виконавцем належних виконавчих дій щодо виконання рішення суду не проводилося, жодних документів на його адресу не надсилалося, відповіді на звернення не надавалося.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Складовою справедливого судового розгляду згідно даної Конвенції та практики Європейського суду з прав людини є своєчасне та повне виконання судових рішень, з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Статтею 63 регламентовано Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

При цьому, судом встановлено, що оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження стягувачу державним виконавцем не надсилалася. Жодних належних та допустимих доказів про направлення скаржнику чи отримання ним оскаржуваної постанови, до суду державним виконавцем не надано.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України, стороною виконавчого провадження скаргу на дії державного виконавця може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Скаржник зазначає, що копію оскаржуваної постанови він отримав з електронної системи, від державного виконавця її не отримував. Дані, які б спростовували вказані обставини у суду відсутні, а тому суд вважає за можливе поновити стягувачу строк для подачі скарги.

Крім того, суд вважає, що державний виконавець не в повному обсязі виконав роботу щодо виконання посадових прав та обов`язків, передбачених ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в постанові про закінчення виконавчого провадження зазначено лише про те, що рішення суду боржником не виконано, за не виконання на нього накладено штраф, а також надіслано повідомлення про вчинення кримінального правопорушення. Про вчинення державним виконавцем інших виконавчих дій державним виконавцем не зазначено.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

При цьому, державний виконавець до судового засідання не з`явився та не надав суду доказів того, що ним вживалися всі необхідні дії для здійснення примусового виконання рішення суду; матеріалів виконавчого провадження також до суду не надано.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи те, суд вважає, що постанова державного виконавця від 17 вересня 2020 року про закінчення виконавчого провадження № 61384554 є передчасною та неправомірною, та такою, що порушує права заявника на судовий захист, а тому приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови.

Роз`яснити, що положеннями ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Разом з тим, щодо вимог про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця та начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) суд приходить до наступного.

На думку суду, дійсна мета даної скарги, обґрунтована заявником це скасування постанови про закінчення виконавчого провадження задля подальшого виконання рішення суду, досягнута шляхом задоволення судом в цій частини вимог скарги, а тому визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця та начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), не призведе до більш ефективного захисту прав скаржника.

Таким чином в задоволенні цієї частини вимог скарги суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 258-260, 447, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу задоволити частково.

Постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Левіцької А.С. від 17 вересня 2020 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 61384554 - скасувати.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: