Справа № 456/4743/20
Провадження № 2/456/255/2021
РІШЕННЯ

іменем України

01 липня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Карпин О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить стягнути солідарно із Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 38 520 грн. та 5 000 грн. моральної шкоди, а всього збитків у розмірі 43 520,00 грн. Свої вимоги мотивувала тим, що позивач є власником автомобіля марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, що підтверджується cвідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 . Вказаним автомобілем керує чоловік позивачки ОСОБА_3 , що використовується у сімейних цілях. 20.05.2019 біля 19:15 год. на автодорозі Київ-Чоп М-06, 618 км + 600 м, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Renault Premium», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 . Вказана дорожньо-транспортна пригода мала місце виключно у результаті порушення ОСОБА_2 пунктів 12.1, 13.1 ПДР, який не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки «Skoda Octavia», що спричинило пошкодження обох транспортних засобів, що підтверджується постановою Барського районного суду Вінницької області від 11.07.2019, яка набрала законної сили 23.07.2019, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Унаслідок цієї пригоди автомобілю марки «Skoda Octavia» було завдано технічні пошкодження, а саме механічні пошкодження (задня центральна частина, задня права частина, задня ліва частина, передня центральна частина), що підтверджується довідкою про дорожньо-траспортну пригоду № 694523 від 03.06.2019. Розмір завданої матеріальної шкоди стверджується рахунком № 48 від 04.06.2019 та Актом здачі-приймання виконаних робіт №48 від 22.07.2019, наданих ФОП ОСОБА_4 , згідно яких вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , де замовником є позивач ОСОБА_1 , становить 78520 грн. Дана сума була повністю оплачена позивачем виконавцю робіт, що підтверджується товарними чеками б/н від 14.06.2019, від 19.06.2019. Власником автомобіля марки «Renault Premium», державний номерний знак НОМЕР_3 , є відповідач ТзОВ «Сільпо-Фуд», а завдана винуватцем ОСОБА_2 матеріальна шкода мала місце під час виконання ним трудових (службових) обов`язків у якості працівника відповідача ТзОВ «Сільпо-Фуд». Крім того, цивільно-правова відповідальність відповідача ТзОВ «Сільпо-Фуд» на момент заподіяння майнової шкоди була застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО», про що вбачається із полісу серії AM 9013861 (строк дії: 02.05.2019 - 01.05.2020), який частково покрив матеріальні збитки, виплативши позивачу страхове відшкодування у розмірі 40 000,00 грн., що підтверджується листом відповідача № 6280 від 09.08.2019. Проте, решту суми матеріальних збитків у розмірі 38 520 грн. страховик відповідача відмовився відшкодувати. Відповідальність за завдані позивачу збитки повинні солідарно нести як страховик володільця джерела підвищеної небезпеки у межах ліміту за договором страхування ОСЦПВ - ПрАТ «СК «ВУСО», так і ТзОВ «Сільпо-Фуд», який є власником джерела підвищеної небезпеки, яким була завдана шкода працівником останнього - ОСОБА_2 . Також, позивачці була заподіяна моральна шкода в розмірі 5 000 грн., яка полягала в душевних стражданнях та негативних емоціях, пов`язаних з пережитою подією ДТП, а також пошкодженням автомобіля, тому не могла добиратись до медичних та інших закладів, а також тривале добровільне невідшкодування розміру матеріальних збитків відповідачем ПрАТ «СК «ВУСО» та тривале відсутнє будь-яке реагування впродовж півтора року з боку відповідача ТзОВ «Сільпо-фуд», що призводило до систематичних душевних та психологічних страждань.

22.12.2020 представник відповідача ПрАТ «СК «ВУСО» Шилін В.А. подав відзив на позовну заяву, яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зокрема покликається на те, що цивільно-правова відповідальність страхувальника ТОВ «Сільпо-Фуд», а також осіб, які на законних підставах мають керувати автомобілем марки «Renault Premium» - VF622CVA000102480 д.н.з. НОМЕР_3 застрахована ПрАТ "СК "ВУСО" (Поліс № AM 9013861 від -5.04.2019) зі страховою сумою за шкоду здоров`ю 200 000 грн., майну 100 000 грн., франшиза 0 грн. 27.05.2019 страховик та потерпіла особа - позивачка (володілець пошкодженого майна), спільно склали Акт огляду колісного транспортного засобу марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , визначили обсяг пошкодження та підписали цей акт без будь-яких застережень. 07.06.2019 сторони ПрАТ «СК «ВУСО» та позивачка ОСОБА_1 дійшли згоди про розмір страхового відшкодування в сумі 40000,00 грн., ОСОБА_1 склала та підписала заяву про узгодження розміру страхового відшкодування, що свідчить про досягнення домовленості між сторонами. Правочин був укладений за змістом, що ОСОБА_1 , відповідно до положень пункту 36.2 ст.36 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-ІУ "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" погоджується з розміром страхового відшкодування в 40 000,00 грн. за наслідками ДТП і що вказана сума є належною, узгодженою та достатньою для повного відновлення пошкодженого автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 . Підписуючи заяву про визначення розміру страхового відшкодування позивачка взяла зобов`язання, що після отримання страхового відшкодування у зазначеному розмірі майнових претензій до ПрАТ «СК «ВУСО», вона не матиме. Отже, сторони досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування у формі та спосіб, що відповідає вимогам ст.ст. 22, 36 Закону, і страховик належним чином виконав свої зобов`язання перед ОСОБА_1 і виплатив їй погоджену суму страхового відшкодування 40000,00 грн., що нею не заперечується. Звертаючись до суду з позовом про захист порушеного права, ОСОБА_1 не оспорювала узгоджений правочин про врегулювання страхового випадку, тому він є чинним, а зобов`язання страховика - ПрАТ «СК «ВУСО», є припиненими.

05.01.2021 представником відповідача ТОВ «Сільпо-Фуд» Лесько Ю.А. подано відзив на позовну заяву, яким вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, є незаконними та необгрунтованими. Так, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/9013861, була застрахована відповідальність ТОВ «Сільпо-Фуд», щодо автомобіля «RENAULT Premium»,д.н.з. НОМЕР_3 ,в ПАТ СК «ВУСО», з лімітом відповідальності страховика за шкоду, завдану майну в розмірі 100 000 грн. Як вбачається, сума заподіяної ОСОБА_1 у даній ДТП шкоди (в розмірі 38 520,00 грн.) покривається встановленим розміром страхових сум за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/9013861. Тобто в межах даної суми підлягає повне покриття матеріальної шкоди страховою компанією, а не відповідачем-1 ТОВ «Сільпо-Фуд». Окрім цього, позивач просить стягнути 5000грн. моральної шкоди, вважаючи глибину та тривалість завданих їй фізичних і душевних страждань. Однак, позивач не наводить жодного визначення характеру моральних страждань, не вказує їх обсягу та не наводить жодного обґрунтування щодо того, з чого він виходив, визначаючи розмір відшкодування такої шкоди та якими доказами підтверджується саме вказана ним у позовній заяві сума. Крім того, жодним доказом не встановлено вини ТОВ «Сільпо-Фуд» у вчиненому ДТП, тобто відповідач не мав прямого впливу на ОСОБА_1 і відповідно не міг вплинути на душевні страждання позивача.

07.05.2021 представник відповідача ПрАТ «СК «ВУСО» Шилін В.А. подав письмові пояснення, якими мотивує відсутність порушеного права позивача з боку ПрАТ «СК «ВУСО» у зв`язку з виконанням останнім договірних зобов`язань в повному обсязі на підставі п.22.1 ст.22 та пункту 36.2 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників нащземних транспортних засобів». Також, відсутність факту порушення цивільних прав позивачки є підставою відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча в позовній заяві зазначено про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача ПрАТ «СК «ВУСО» Шилін В.А. в режимі відеоконференції позовні вимоги заперечив з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача ТОВ «Сільпо-Фуд» Лесько Ю.А. в режимі відеоконференції позовні вимоги заперечив в повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Частиною 1ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

За вимогами статті 12, 80, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 20.05.2019 біля 19:15 год. на автодорозі Київ-Чоп М-06, 618 км + 600 м, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Renault Premium», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , що спричинило пошкодження обох транспортних засобів.

Постановою Барського районного суду Вінницької області від 11.07.2019 ОСОБА_2 визнано винним у вищевказаному ДТП /а.с.16-17/.

Крім того, судом встановлено, що транспортний засіб марки «Renault Premium», державний номерний знак НОМЕР_3 , застраховано ПрАТ «СК «ВУСО» на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/9013861зі страховою сумою за шкоду здоров`ю 200 000 грн., майну 100 000 грн., франшиза 0 грн./а.с.15/.

Відповідно до страхового акту №06873-24 по полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 20.06.2019, сума страхового відшкодування становить 35 176,06 грн. /а.с.14/.

Відповідно до листа ПрАТ «СК «ВУСО» вих.№06280 від 09.08.2019 вбачається, що згідно зі страховим актом №06873-24 від 20.06.2019 виплачено страхове відшкодування в розмірі 40 000 грн./а.с.19/.

Відповідно до листа ПрАТ «СК «ВУСО» вих.№9091 від 06.11.2019 вбачається, що згідно зі страховим актом №06873-24 від 20.06.2019 виплачено страхове відшкодування в розмірі 40 000 грн. на підставі заяви про узгодження суми від 07.06.2019, підстав для доплат немає /а.с.20/.

Актом огляду колісного транспортного засобу від 27.05.2019 встановлено перелік деталей та характер пошкодження, яке узгоджене власником траснпорнтого засобу ОСОБА_1 .

Відповідно до заяви про узгодження розміру страхового відшкодування від 07.06.2019 вбачається, що ОСОБА_1 у відповідності до положень п.36.2 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» від 01.07.2004 просила провести виплату суми страхового відшкодування в узгодженому з нею розмірі 40 000 грн. по страховому випадку, що трапився 20.05.2019 і в результаті якого з вини ОСОБА_2 було пошкоджено транспортний засіб «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_1 . Вказана сума є належним чином узгодженою та достатньою для повноцінного відновлення пошкодженого автомобіля. Після отримання суми страхового відшкодування у зазначеному розмірі майнових претензій до ПрАТ «СК «ВУСО» мати не буде.

Таким чином, позивач сам добровільно узгодив розмір страхового відшкодування та заявив про відсутність претензій як до Страховика так і до винної особи.

Крім цього, позивачем ОСОБА_1 не було обґрунтовано та підтверджено належними та допустимими доказами розмір матеріальної шкоди, яку вона просить стягнути з відповідача. Однак, у страховому Акті №06873-24 вартість складових визначена в сумі 35 176,06 грн., в той час як у рахунку ФОП ОСОБА_4 №48 від 04.06.2019, акті здачі прийняття виконаних робіт від 22.07.22019, та наданих товарних чеків, підсумок усіх матеріалів, які повинен сплатити замовник, становить 78 520,00 грн.

Більше того, акт №48 здачі прийняття виконаних робіт від 22.07.22019 ФОП ОСОБА_4 не може вважатися достатнім доказом для обґрунтування розміру фактично понесених витрат, оскільки вартість робіт та запчастин відрізняються у різних надавачів послуг/постачальників, більше того, доказів фактичного ремонту та оплати такого ремонту саме згідно заявленого документу позивачем суду не надано.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження стягнення матеріальної шкоди у розмірі 38520 грн., а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди за безпідставністю.

Щодо вимог позову про відшкодування моральної шкоди, то судом було встановлено наступне.

Згідно ст.ст. 23,1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, крім іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до п.3 постанови № 4 від 31.03.1995 року (з наступним змінами) Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної/немайнової/шкоди/» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно положень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»визначено, що позивачем має бути зазначено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Однак, позивачем не наведено аргументів, які б свідчили про нанесені позивачу моральні чи душевні страждання, а також не доведено факту заподіяння моральних чи фізичних страждань, спричинених відповідачем та не аргументовано суму морального відшкодування. Відтак, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення на його користь моральної шкоди.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 07.07.2021 року.

Головуючий суддя С. С. Сас