Провадження № 2/947/328/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2021 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі головуючого судді Калашнікової О.І.

При секретарі Якубовській О.В.

За участю представників сторін адвокатів Прокопішоної К.В., Сторожук Д.І.

Розглянув у відкритому судовому засідання цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

Встановив:

ОСОБА_1 08.10.2020 року звернулась до суду з позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 ,2012 року народження в розмірі 30 000 грн. щомісяця з урахуванням індексації.

У відповідності до положень ст.33 ЦПК України справу розподілено судді Калашніковій О.І. Ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 26.10.2020 року позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час і місце розгляду справи.

11.12.2020 року за клопотання позивача суд зупинив провадження по справі до повернення відповідача з рейсу. 31.03.2021 року суд відновив провадження по справі. 23.04.2021 року суд визнав явку відповідача до судового засідання обов`язковою для надання пояснень за позовом. 20.05.2021 року суд задовольнив клопотання позивача про витребування доказів.

Позивач, підтримуючи позов, доводила, що ОСОБА_2 працює офіцером на судах іноземних судовласників, отримує заробітну плату в іноземній валюті і його відповідача доходи дозволяють сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 30 000 грн. щомісяця.

Відповідач позов визнав частково і, посилаючись на довідку про працевлаштування ДП «Інновейтів Україна» компанії «Інновейтів Індастріс С.А.» (а.с.106 т.1) пояснив, що має матеріальну можливість сплачувати на утримання дитини щомісяця 2000 грн.

Суд вислухав сторони (представників), вивчив матеріали справи і встановив наступне:

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2012 року по 2020 рік (рішення Київського райсуду м. Одеси про розірвання шлюбу по справі №947/18629/20 набрало законної сили 30.11.2020 року). Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після припинення шлюбних відносин між сторонами, дитини проживає з матір`ю, а батько надає періодично матеріальну допомогу на утримання сина: один місяць сплатив 10 000 грн. , надалі три місяці сплачував по 8000 грн.

Дослідивши наведені сторонами доводи і надані докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ, зобов`язує батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Частина 2 ст.59 Закону України "Про освіту" на кожного з батьків покладає однакову відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Стаття 180 СК України визначає « батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Згідно з частиною другою та третьою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд встановив , що сторони не проживають разом, після припинення сімейних відносин між батьками хлопчик проживає з матір`ю, батько періодично надає матеріальну допомогу на утримання сина. Судом встановлено, що відповідач з 01.04.2021 року працює на посаді менеджера ДП «Інновейтів Україна» компанії «Інновейтів Індастріс С.А.» з окладом 6650 грн.

З пояснень відповідача і довідки Прикордонної служби, убачається, що ОСОБА_2 за своїми службовими обов`язками перебуває у закордонних відрядженнях і під час цих відряджень заробітну плату отримує в іноземній валюті.

Суд не отримав доказів того, що витрати відповідача перевищують його заробіток (дохід). ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 56 кв.м. Щодо наявності у відповідача на праві власності іншого нерухомого (або рухомого) майна докази відсутні.

За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. У даному випадку суд визначає розмір аліментів у частці від доходу батька в розмірі 1/4 частини, оскільки такий спосіб сплати аліментів має бути достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 980 грн.

Керуючись ст.ст.259, 263-265,268, ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів батька з урахуванням індексації, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.10.2020 року до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В іншій частині позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в сумі 980 грн.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Дата виготовлення повного тексту судового рішення 07.07.2021 року.

Суддя Калашнікова О. І.