Справа №: 653/1950/21
Провадження № 2-о/653/112/21
У Х В А Л А

іменем України

06 липня 2021 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Мотонок Т.Я. розглянувши матеріали справи № 653/1950/21 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу термінового заборонного припису,

В С Т А Н О В И В:

До Генічеського районного суду Херсонської області на розгляд надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу термінового заборонного припису, в якій він просить суд видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з покладенням на нього обов`язків :

- Заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заходити та/або заїжджати на будь-якому транспортному засобі на територію його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та перебувати там строком на 6 (шість) місяців.

- Заборонити гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою : АДРЕСА_2 , наближатись на відстань 300 метрів до території моєї земельної ділянки, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 строком на 6 (шість) місяців.

Доручити Генічеському відділу Національної поліції в Херсонській області здійснювати контроль за виконанням кривдником гр. ОСОБА_2 спеціальних заходів протидії домашньому насильству протягом строку дії термінового заборонного припису.

Ознайомившись з поданою заявою, суддею було встановлено, що вона не відповідає вимогам ЦПК України.

Згідно ст. 350? ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана: 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" .

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно вимог ст. 3 ЗУ « Про запобігання та протидію домашньому насильству» - предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб:

1) подружжя;

2) колишнє подружжя;

3) наречені;

4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя);

5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти;

6) особи, які мають спільну дитину (дітей);

7) батьки (мати, батько) і дитина (діти);

8) дід (баба) та онук (онука);

9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка);

10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка);

11) рідні брати і сестри;

12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука);

13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими;

14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням;

15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" передбачено, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: 1) постраждала особа або її представник; 2) у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування.

Статтею 350-4 ЦПК України передбачено, що у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено, зокрема, обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування.

В заяві не зазначено ким саме ОСОБА_2 являється заявнику, оскільки родинного зв`язку між ними не вбачається, спільним побутом не поєднані, оскільки в заяві вказано, що ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Тобто, заявником не зазначено та не надано жодного доказу на поширення ЗУ « Про запобігання та протидію домашньому насильству» на його відносини з ОСОБА_2 .

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; ( зі змісту заяви вбачається, що місця проживання різні);

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;( заявником не надано жодного доказу про наявність спільного майна).

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням того, що заява не відповідає вимогам ст.ст.350?,350-4 ЦПК України, тому є підстави для залишення її без руху з наданням строку для усунення недоліків, терміном п`ять днів з дня отримання заявником ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 185, 260, 350?-350-4 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу термінового заборонного припису - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, який становить п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків заяви у встановлений строк, заява буде визнана неподаною та повернена, а також те, що виконання ухвали вчинюється шляхом подання заяви в новій редакції з копіями для всіх учасників справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Генічеського районного суду Т. Я. Мотонок