Справа № 587/1021/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2021 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Токаревої В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Хоменко Оксана Володимирівна про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

Представник заявниці звернулася до суду з заявою, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер вітчим заявниці ОСОБА_4 .. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно житловий будинок та земельні ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_4 заповіту не залишив. З метою оформлення спадкових прав заявниця разом з заінтересованими особами звернулись до приватного нотаріуса Сумського РНО Хоменко О.В.. Заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є доньками спадкодавця, нотаріусом були прийняті, а заявниці було роз`яснено про необхідність звернутись до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю через неможливість довести родинні відносини з померлим. Вона являється спадкоємицею четвертої черги за законом, оскільки проживала разом зі спадкодавцем однією сім`єю з 1984 року, коли її мати уклала шлюб з ОСОБА_4 , вели спільне господарство, мали єдиний бюджет. З 1996 року по 2012 рік заявниця проживала за іншою адресою, поки перебувала у шлюбі, однак, потім знову повернулась додому, до батька і проживала з ним до самої смерті, здійснила його поховання. Крім того, в Державних актах на право власності на земельні ділянки прізвище власника зазначено як « ОСОБА_5 », у Свідоцтві про право власності на житловий будинок вказано, що вона видається на прізвище (російською мовою) « ОСОБА_6 », а у свідоцтві про смерть його прізвище зазначено « ОСОБА_4 ». Посилаючись на ці обставини, представник заявниці просила встановити факт спільного проживання однією сім`єю заявниці зі спадкодавцем ОСОБА_4 з 1984 року по 1996 рік та з 2012 року по день його смерті, встановити факт, що державні акти на право власності на земельні ділянки серії СМ № 161670 та серії СМ № 161671 належать ОСОБА_4 , а також встановити факт йому належності Свідоцтва про право власності на житловий будинок.

Представник заявниці ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, в письмовій заяві заяву підтримала повністю, просила слухати справу без її участі та участі заявниці.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, в своїх заявах просили слухати справу у їх відсутність, проти задоволення заяви не заперечували.

Заінтересована особа Приватний нотаріус Сумського РНО Хоменко О.В. для розгляду справи до суду не з`явилась, просила справу слухати без її участі, при вирішенні питання по суті позову поклалась на розсуд суду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Верхня Сироватка Сумського району Сумської області помер ОСОБА_4 , вітчим заявниці, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12). Після його смерті відкрилась спадщина на належне померлому майно.

Серед спадкового майна, яке належало ОСОБА_4 є житловий будинок, який належав померлому на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 20.04.1994 р., зареєстрованого обласним БТІ 21.04.1994р. за р. № 644, земельна ділянка загальною площею 0,3422 га для ведення особистого селянського господарства та земельна ділянка загальною площею 0.0570 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, сподарських будівель та споруд, які належали спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія СМ № 161670 від 18.12.2003 р. та Державного акту на право власності на земельну ділянку серія СМ № 161671 від 18.12.2003 р., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_4 заповіту не залишив.

Заявниця є спадкоємицею за законом після ОСОБА_4 , спадщину прийняла шляхом спільного проживання з померлим.

18 травня 2021 року заявниця разом із заінтересованими особами по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до приватного нотаріуса Сумського РНО Хоменко О.В. із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .. Заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є доньками спадкодавця нотаріусом були зареєстровані, а заявниці було роз`яснено про необхідність звернутись до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим, тому що довести факт родинних відносин заявниці не вбачається можливим в силу того, що остання являється падчеркою спадкодавцю.

Спадкова справа після померлого заведена ІНФОРМАЦІЯ_2 за заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , де вони вказували, що спадкоємиця четвертої черги ОСОБА_1 буде звертатись до суду (а.с.25-42).

Заявниця є спадкоємицею четвертої черги, проживала зі спадкодавцем разом з дитинства, з 1984 року, коли її мати вступила до шлюбу зі спадкодавцем, тобто з п`ятирічного віку. Все життя заявниця проживала разом із спадкодавцем, який замінив їй рідного батька, коли заявниця була маленька, спадкодавець піклувався про неї, виховував, забезпечував всім необхідним, а заявниця натомість піклувалася про нього як донька про батька. У 1996 році заявниця уклала шлюб та стала проживати за іншою адресою. Після розірвання шлюбу, у 2012 році повернулась додому, до батька, і проживала з ним до самої смерті.

Після смерті ОСОБА_4 заявниця здійснила його поховання.

Згідно довідки Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області від 12 січня 2021 року, на день смерті ОСОБА_4 був зареєстрований і фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом з донькою дружини ОСОБА_1 та онукою ОСОБА_8 , проживали однією сім`єю та вели спільне підсобне господарство. ОСОБА_1 дійсно поховала свого вітчима ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13). Заповіт від імені ОСОБА_4 виконавчим комітетом сільської ради не складався і не посвідчувався (а.с.29).

За таких обставин, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 з 1984 року по 1996 року та з 2012 року по день смерті ОСОБА_4 проживала однією сім`єю, оскільки мати заявниці ОСОБА_1 перебувала у шлюбних відносинах з ОСОБА_4 , на той час ОСОБА_1 являлась неповнолітньою.

Заявниця має намір переоформити спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_4 , але через неможливість підтвердження факту їх спільного проживання однією сім`єю, не має змоги цього зробити.

А тому суд вважає, що в цій частині заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, нотаріусу були надані правовстановлюючі документи на спадкове майно: Державний акт на право власності на земельну ділянку серія СМ №161670 від 18.12.2003р. та Державний акт на право власності на земельну ділянку серія СМ №161671 від 18.12.2003р., в яких прізвище спадкодавця зазначено як ОСОБА_9 , а у свідоцтві про смерть ОСОБА_10 ; Свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 20.04.1994р., зареєстрованого обласним БТІ 21.04.1994р. за р.№644, видане (російською мовою) на ім`я « ОСОБА_6 , а згідно свідоцтва про смерть він ОСОБА_10 , що унеможливлює встановити факт належності правовстановлюючих документів в позасудовому порядку.

Допущені помилки при видачі Державних актів на право власності на земельну ділянку площею 0,0570 га та земельну ділянку площею 0,3422 га перешкоджають заявниці належним чином оформити спадщину.

Відповідно до ст. 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині.

Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути розглянуті в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих осіб так і інших громадян та організацій.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» та відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї тощо.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 цього Кодексу визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Та обставина, що Державні акти на право власності на земельні ділянки, видані на ім`я « ОСОБА_5 » належать ОСОБА_4 встановлено в судовому засіданні і не оспорюється сторонами.

Крім того, оскільки встановлення факту проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з померлим ОСОБА_4 має для заявниці юридичне значення і потрібне для оформлення спадщини, суд вважає за необхідне задовольнити дану заяву.

Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263, 264, 265, 293, 315-319 ЦПК України, ст. 1264 ЦК України, ст. 3 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_4 , з 1984 року по 1996 рік та з 2012 року по день смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт належності померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право власності на земельну ділянку серія СМ №161671 від 18.12.2003 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серія СМ №161670 від 18.12.2003 року, які видані на ім`я ОСОБА_5 .

Встановити факт належності померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 правовстановлюючого документу, а саме Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 20.04.1994р., зареєстрованого обласним БТІ 21.04.1994р. за р.№ 644, яке видане на ім`я ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко