Справа № 683/1649/21
У Х В А Л А

07 липня 2021 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в складі судді Кутасевич О.Г., розглянувши заяву Фермерського господарства «Миролюбне» про забезпечення позову у цивільній справі за позовомФермерського господарства «Миролюбне» до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Державного реєстратора Хмельницької міської ради, Миролюбненської сільської ради про визнання недійсним додаткового договору про припинення права оренди земельних ділянок, визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про припинення права оренди земельних ділянок та віднесення їх до земель запасу, скасування рішення державного реєстратора,

в с т а н о в и в:

14 червня 2021 року Фермерське господарство «Миролюбне» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Державного реєстратора Хмельницької міської ради, Миролюбненської сільської ради про:

-визнання недійсним додаткового договору №30/57-21-ДО про припинення права оренди земельних ділянок за договором від 27.03.2007 року;

-визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-2357-С від 24.05.2021р.;

-скасування рішення про державну реєстрацію припинення права оренди №58340550 від 25.05.2021 р., №58340269 від 25.05.2021 р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ФГ «Миролюбне» зазначало, що йому на праві оренди належать земельні ділянки (кадастровий №:06:016:0002 площею 64,2312 га та :06:016:0004 площею 7,6704 га).

Водночас, 10 червня 2021 року між ОСОБА_1 та ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області було укладено додатковий договір №30/57-21-ДО про припинення права оренди вище зазначеними земельними ділянками, який, на переконання заявника, укладений ОСОБА_1 з перевищенням повноважень та всупереч вимогам Закону України «Про фермерське господарство», оскільки після укладення ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства та створення фермерського господарства права й обов`язки оренди землі перейшли від нього до фермерського господарства з дня державної реєстрації ФГ «Миролюбне».

Зазначало, що ФГ «Миролюбне» протягом останніх 3-х років активно здійснює свою господарську діяльність на вказаних ділянках, своєчасно сплачує орендну плату, а тому є належним землекористувачем, чиї права було грубо порушено.

Протиправні дії суб`єкта владних повноважень, а також перевищення повноважень ОСОБА_1 призвели до розпаювання масиву земельних ділянок, які перебували в оренді ФГ «Миролюбне» на рівні частини по 2 (два) га з призначенням кожній з них окремого кадастрового номера (всього 37 ділянок).

05 липня 2021 року Фермерського господарства «Миролюбне» вдруге подало заяву про забезпечення позову, в якій просило заборонити ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, Миролюбненській сільській раді, а також будь-яким іншим особам вирішувати питання щодо розпорядження (в тому числі прийняття рішень про надання у власність та/або оренду) земельних ділянок з кадастровими номерами:

:06:016:0054,:06:016:0059,:06:016:0058,:06:016:0057,:06:016:0056,:06:016:0055,:06:016:0053, :06:016:0052,:06:016:0051,:06:016:0050,:06:016:0049,:06:016:0048, :06:016:0047,:06:016:0046,:06:016:0029,:06:016:0030,:06:016:0031,:06:016:0032, :06:016:0033,:06:016:0034,:06:016:0035, :06:016:0036,:06:016:0037,:06:016:0038, :06:016:0039,:06:016:0040, :06:016:0041, :06:016:0042,:06:016:0043, :06:016:0044, :06:016:0045,:06:016:0028, :06:016:0061,:06:016:0062,:06:016:0063, :06:016:0064,

:06:016:0065 ,площею по 2 га, які знаходяться на території Миролюбненської сільської ради за межами населених пунктів;та заборонити державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо проведення державної реєстрації права власності та/або інших речових прав стосовно зазначених земельних ділянок.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказував, що ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 16 червня 2021 року аналогічна заява Фермерського господарства «Миролюбне» була задоволена, після постановлення цієї ухвали в період 14 червня 2021 року по 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Хмельницького нотаріального округу Сарело Т.П. були прийняті рішення про державну реєстрацію права власності на 36 розпайованих земельних ділянок фізичним особам, (зазначені рішення було прийняті на підставі наказів ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 26 травня 2021 року).

Відтак, ГУ Держгеокадастру, нехтуючи принципом обов`язковості судового рішення, проведено державну реєстрацію права власності, що призвело до порушення прав ФГ «Миролюбне».

Крім того, зазначено, що ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 29 червня 2021 року скасовані заходи забезпечення, накладені тим же судом ухвалою від 16 червня 2021 року з тих підстав, що такі заходи забезпечення позову стосуються інших земельних ділянок, які не є предметом спору та обмежують права інших осіб, які не є сторонами у цій справі та є неспівмірними із заявленими позовними вимогами.

Заявник зазначає, що згідно інформації земельно-аграрного центру «Карат» від 02 червня 2021 року в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером №:06:016:0002 утворились земельні ділянки з кадастровими номерами: :06:016:0030, :06:016:0031,:06:016:0032,:06:016:0033, :06:016:0034,:06:016:0035,:06:016:0036,:06:016:0037, :06:016:0038, :06:016:0039, :06:016:0040, :06:016:0041, :06:016:0042, :06:016:0043, :06:016:0044, :06:016:0045, :06:016:0026, :06:016:0027, :06:016:0046, :06:016:0047, :06:016:0048,:06:016:0049,:06:016:0050, :06:016:0051, :06:016:0052, :06:016:0053, :06:016:0054, :06:016:0055, :06:016:0056, :06:016:0057, :06:016:0058, :06:016:0059, а в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером :06:016:0004 утворились земельні ділянки з кадастровими номерами :06:016:0065, :06:016:0064, :06:016:0063, :06:016:0062, :06:016:0061, :06:016:0060.

Тобто, розпайовані 37 земельних ділянок мають, на переконання заявника, тотожні межі та координати із земельними ділянками № :06:016:0004 та №:06:016:0002 та накладаються на них.

Скасування забезпечення позову призвело до того, що 27 із розпайованих земельних ділянок, право власності на які було зареєстровано за фізичними особами, в подальшому відчужені на користь однієї особи ОСОБА_2

ФГ «Миролюбне» уважає, що такі дії утруднять виконання імовірного рішення суду та сприятимуть затягування розгляду справи, а тому просили забезпечити заявлений позов.

Розглянувши заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи відповідно до вимог ст.153 ЦПК України, перевіривши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи заяви, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Згідно ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема забороною вчиняти певні дії.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд виходить із співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, а також відповідності способу забезпечення позову вимогам ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно усталеної судової практики щодо застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 березня 2019 року у справі № 824/239/2018).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року у справі № 308/3824/16-ц.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини проголошено, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основположних прав конкретної особи.

При вирішенні питання щодо необхідності вжиття відповідних заходів, потрібно з`ясувати розмірність виду забезпечення позову позовним вимогам, оцінити рівноцінність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення можуть бути застосовані виключно за наявності підстав, визначених ст. 149 ЦПК України, та мають бути співмірними з позовними вимогами і адекватними.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 826/8556/17.

Судом становлено, що позивачем заявлено позовні вимоги провизнання недійсним додаткового договору про припинення права оренди земельних ділянок з кадастровими номерами №:06:016:0002 площею 64,2312 га та :06:016:0004 площею 7,6704 га, визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про припинення права оренди цих земельних ділянок та віднесення їх до земель запасу, скасування рішення державного реєстратора Хмельницької міської ради про проведення державної реєстрації припинення права оренди ФЕГ «Миролюбне» зазначеними земельними ділянками.

У позовній заяві ФГ «Миролюбне» міститься посилання на те, що належні на праві оренди дві земельні ділянки розпайовані на 37 земельних ділянок площею по 2 га з присвоєнням їм відповідного кадастрового номеру, однак такі номера в позові не зазначаються.

Разом з тим, заява про забезпечення позову містить вимоги про заборону ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, Миролюбненській сільській раді, а також будь-яким іншим особам вирішувати питання щодо розпорядження (в тому числі прийняття рішень про надання у власність та/або оренду) 39 земельних ділянок з кадастровими номерами згідно заяви про забезпечення позову.

Тобто вимоги про забезпечення позову виходять за межі позовних вимог, заявлених позивачем при поданні позову, інформація земельно-аграрного центру «Карат» від 02 червня 2021 року, на переконання суду, не є доказом розпаювання належних позивачу двох земельних ділянок на рівних 37 ділянок, достатнім для обмеження прав власників 39 земельних ділянок, які не є сторонами у справі, прізвища яких хоч і згадуються в заяві про забезпечення позову, однак питання про їх залучення до участі у справі позивачем не порушується.

Крім того, як зазначається у заяві про забезпечення позову, у період з 14 по 16 червня 2021 року, тобто ще до винесення ухвали Старокостянтинівським районним судом 16 червня 2021 року про забезпечення позову, приватним нотаріусом Хмельницького нотаріального округу Сарело Т.П. були прийняті рішення про державну реєстрацію права власності на 36 розпайованих земельних ділянок фізичним особам, інших обставин, які б свідчили про подальше відчуження належних позивачу на праві оренди земельних ділянок, на час подання заяви про забезпечення позову, що розглядається, заявником не зазначено.

Оскільки на цій стадії судового розгляду суд позбавлений можливості встановити, що земельні ділянки з кадастровими номерами №:06:016:0002 та :06:016:0004, які є предметом спору, були розпайовані на 37 чи на 39 земельних ділянок площею 2 га, власники яких не є сторонами спору, позивачем не наведено об`єктивних підстав реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд уважає за необхідне відмовити у забезпеченні позову.

Керуючись ст. 149, 153, 260, 261 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні заяви Фермерського господарства «Миролюбне» про забезпечення позову у цивільній справі за позовомФермерського господарства «Миролюбне» до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Державного реєстратора Хмельницької міської ради, Миролюбненської сільської ради про визнання недійсним додаткового договору про припинення права оренди земельних ділянок, визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про припинення права оренди земельних ділянок та віднесення їх до земель запасу, скасування рішення державного реєстратора.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її підписання.

Якщо у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: