Справа № 274/5622/16-ц
Провадження № 2/0274/223/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"19" травня 2021 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Хуторної І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Павліченко Т.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним кредитного договору, -

в с т а н о в и в :

1.Описова частина

Стислий виклад позицій сторін

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 , в особі свого представника адвоката Гуменюка О.В. звернувся із позовом до АТ «УкрСиббанк», у якому просить визнати недійсними:

- кредитний договір №0 від 21.09.2007, укладений між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 ,

- договір іпотеки, укладений 21.09.2007 між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 ,

- кредитний договір №0 від 15.09.2015, укладений між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 ,

- договір іпотеки, укладений 15.09.2015 між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 ,

На обґрунтування свого позову ОСОБА_2 вказав, що 21.09.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № зі сплатою 11,3 % за користування кредитними коштами.

21.09.2007 між кредитором та ОСОБА_2 в забезпечення виконання кредитного договору укладено договір іпотеки, предметом якого стала квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

15.09.2015 між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір №0 зі сплатою 23,90% річних за користування кредитними коштами. Даним договором реструкторизовано заборгованість за попереднім кредитним договором.

15.09.2015 між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , в забезпечення виконання кредитного договору укладено договір іпотеки, предметом якої стала квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

У первинному кредитного договорі та її додаткових угодах відсутні обов`язкові умови, які необхідні для їх укладення, а саме:

- не наведено детальний розпис сукупної вартості кредитуй споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послу (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача, тощо), пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту);

- річна відсоткова ставка за кредитом не визначена належним чином;

- не встановлено, не розкрито та є відсутніми обов`язкові умови, щодо основних економічних і правових вимог виникнення іпотечного бору, шляхом оприлюднення їх у письмовій формі, іще до укладення такого договору;

- не встановлено інфляційного застереження та відсутні належні далі і відомості, відносно домовленості про розрахунки індексації.

Вказане суперечить положенням ЗУ «Про захист прав споживачів».

Ефективна ставка відсотка (реальна процентна ставка) та сукупна вартість кредиту (абсолютне значення подорожчання кредиту) в договорах кредиту не визначені, реальна процентна ставка завищеною.

Наведені розбіжності, являються такими, що поліпшують умови банку, який розробляв спірний кредитний договір та додаткові угоді до нього. А отже, банк приховав від позичальника повну та об`єктивну інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту, чим ввів позичальника в оману щодо реальної відсоткової ставки та кінцевої загальної суми кредиту, яку сплатив би позичальник банку, погашаючи кредит у порядку, визначеному графіком погашення заборгованості.

Виходячи з положень ст.ст. 203, 215, 230, 548 ЦК України в момент підписання кредитного договору між сторонами, позичальник був введений в оману відповідачем щодо істотних умов договору, ціни та відсоткової ставки. А тому, волевиявлення позичальника на укладання кредитне, договору у вигляді та розмірах, суперечили його волевиявленню па поїм укладання саме на таких умовах.

Зважаючи на ту обставину, що договір від 15.09.2015 між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладений на основі наведеного кредитного договору, а отже він є його похідним, вказаний договір також підлягає визнанню недійсним.

Так само підлягає визнанню недійсним договір іпотеки від 15.09.2015 року, як договір забезпечення вказаного кредитного договору.

У відзиві на позовну заяву (а.с. 153-160) представник ПАТ «УкрСиббанк» заперечуючи проти позову ОСОБА_2 вказав, що при укладенні оспорюваних договорів банком дотримано всіх умов кредитування відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» та Постанови Правління Національного банку України, прийнятої 11.05.2007 року N 168 відповідно до якої Банки зобов`язанні визначати сукупну вартість кредиту з урахуванням процентів. Невід`ємною частиною кредитного договору №0 від 15 вересня 2015 року є додаток №1 «Графік платежів визначення сукупної вартості кредиту». Даний графік підписано особисто позивачем та даним графіком позичальника попереджено, що сума погашення основної суми та процентів за розрахунковий період може відрізнятися у разі погашення клієнтом заборгованості у терміни, які відрізняються від зазначених у даному графіку.

Окрім того, у пункті 5.2. Кредитного договору зазначено сукупну вартість кредиту визначає «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту».

Підписуючи даний кредитний договір сторони прийняли на себе всі права та зобов`язання, передбачені цим кредитним договором, тобто виконані всі дії, які не суперечать намірам та інтересам сторін. Позивач мав необхідний обсяг цивільної дієздатності, його волевиявлення було вільним та відповідало внутрішній волі; виконання банком зазначених умов підтверджено Позивачем, який особисто підписав кредитний договір на кожній сторінці, чим засвідчив отримання всієї необхідної інформації та те, що він погодився з умовами договору. На момент укладення кредитного договору позивачем не наводилось жодних зауважень щодо змісту цього правочину.

Крім того, позивач, отримавши свій примірник Договору, не позбавлений був права в разі незгоди з умовами Договору та якщо вбачав порушення своїх прав, відмовитися від укладення договору або запропонувати у письмовому вигляді ті умови, які він вважав би за необхідне зазначити в Договорі.

Окрім того, Згідно ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору, в даному випадку це 15 вересня 2015 року, що підтверджується підписом ОСОБА_2 у кредитному договорі №0. Однак, споживач не скористався своїм правом щодо відкликання згоди на укладення договору.

Щодо основних економічних і правових вимог виникнення іпотечного боргу шляхом оприлюднення їх у письмовій формі ще до укладання такого договору, не встановлення інфляційного застереження та відсутні належні дані і відомості відносно досягнутої домовленості, про розрахунки індексації інфляційних втрат вартості предмету іпотеки та збереження її реальної вартості.

На правовідносини позичальника та Банку не можуть поширюватись норми ЗУ «Про іпотечне кредитування», оскільки між сторонами не було укладено Договору про іпотечний борг. Сфера застосування вказаного Закону розповсюджується на кредитні відносини, що передбачають перетворення платежів за іпотечними активами у виплати за іпотечними сертифікатами і не розповсюджується на правовідносини з надання кредит , забезпеченого іпотекою.

Щодо надання інформації про умови кредитування, то відповідно до пункту 5.1 Кредитного договору позичальник підтвердив, що перед підписанням даного договору Позичальником отримано інформаційний лист відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема Закону України «Про захист прав споживачів».

Підписанням договору Позичальник засвідчив, що ознайомлений з умовами кредитування а також з Правилами споживчого кредитування, а також письмовим повідомленням останнього про умови кредиту.

Крім цього, відповідно до пункту 10.13 Кредитного договору, підписання договору Позичальником свідчить що він ознайомлений з усіма тарифами розрахунково-касового обслуговування.

Тобто, в даному випадку не порушене жодне право Позивача, оскільки він мав змогу ознайомитись із всіма умовами оформлення кредитного договору попередньо, до підписання цього договору.

Якщо Позивач належним чином не ознайомився із змістом інформаційного листа чи кредитного договору, то в його діях вбачається власна недбалість. Помилка внаслідок власного недбальства позивача не є підставою для зміни Договору в односторонньому порядку чи визнання його недійсним.

Пунктом 5.1 Кредитного договору визначено, що перед підписанням кредитного договору Позичальником отримано інформаційний лист відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема п.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

При ньому надати суду інформаційний лист, виданий позичальнику відповідно до п. 10.13 кредитного договору, про що свідчить власноручний підпис Позичальника, неможливо, оскільки він знаходиться у особи, який його отримав.

В інформаційному листі АТ «УкрСиббанк», перед укладенням кредитного договору Позичальнику було доведено інформацію про особу кредитора, всі основні умови укладення кредитного договору та кредитування, забезпечення, процентні ставки по різним програмам кредитування та валюти кредиту, витрати позичальника на оформлення договору застави, переваги та недоліки програм кредитування, зокрема, дострокове стягнення банком кредиту у разі порушення строків його повернення, обмеження правом розпорядження заставним майном, звернення стягнення на заставне майно у разі неналежного виконання позичальником кредитного договору, попередження позичальника про існування валютних ризиків, які покладаються на позичальника під час виконання зобов`язань за кредитним договором, якщо позичальником обрано кредитування в іноземній валюті, порядок сплати кредиту в іноземній валюті, права позичальника на податковий кредит, права на відшкодування державою частини сплачених процентів у молодої сім`ї, попередження про можливу зміну процентної ставки по кредиту, місце знаходження Банку та відділення банку звернувся позичальник, дані про дозволи ліцензії банку з надання банківських послуг.

Позичальник підтвердив згоду на укладення договору своїм підписом, що с повним триманням положень Закону України «Про захист прав споживачів». Ніяких остережень або зауважень з боку позичальника, щодо неповного розуміння або незгоди з умовами договору під час його підписання, не надано. Споживач мав право протягом 14 днів відкликати свою згоду на укладення кредитного договору без пояснення причин.

На виконання вимог пунктів 2.1 та 3.1 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту та вимог ст.11 Закону України Про захист прав споживачів" Банком перед укладенням оспорюваного кредитного договору в письмовій формі була надана ОСОБА_2 інформація щодо умов кредитування, що підтверджується його підписами в кредитному договорі та в Додатку №1 до кредитного договору Трафік платежів, визначення сукупної вартості кредиту», Додатку №2 «Тарифи Банку».

Щодо введення в оману, то доказів, що доводили б факт умисних дій, чи умисної бездіяльності банку із метою обману позичальника та, що доводили б заперечування, або замовчування банком наявності обставин, які можуть перешкодити вчиненню кредитного договору позичальником до суду не було надано.

Договори про надання кредиту укладаються на власний розсуд кредитодавця і позичальника та з урахуванням вимог цивільного та банківського законодавства.

Взаємні права та обов`язки сторін детально визначені у підписаному сторонами кредитному договорі. Вибір умов кредитування з боку Позивача був добровільним.

Банк не порушив положення ст.ст. 11, 18, 21 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 3.8 Правил надання банками України інформації позивачу по справі як споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 р. №168, де передбачено обов`язок банків у разі надання кредиту в іноземній валюті під час укладення кредитного договору попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов`язань за цим договором несе споживач.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, яка забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Як вбачається з тексту оспорюваного договору про надання кредиту, в ньому викладені всі істотні умови, у тому числі погашення кредиту, сплати відсотків, обов`язки та права позичальника та банка, відповідальність сторін, в тому числі у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язань за договором.

Договір про надання споживчого кредиту в повній мірі надавав ОСОБА_3 можливість ознайомлення з умовами кредитного договору, його було попереджено про можливі валютні ризики для позичальника, в договорі визначено реальну процентну ставку, та абсолютне значення подорожчання кредиту станом на момент укладання договору.

Волевиявлення ОСОБА_3 під час укладання Кредитного договору було вільним, відповідало його інтересам, та було направлено на отримання кредиту саме у АКІБ «УкрСиббанк». Під час укладання договору ОСОБА_3 було надано повну інформацію про кредитні умови у відповідності до ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Даний правочин був спрямований на виникнення зобов`язань між сторонами кредитного договору щодо надання грошових коштів (кредиту) зі сторони банку, та щодо їх повернення і сплати відсотків - зі сторони позичальника, та сторони бажали настання наслідків вчинення такого правочину.

У грудні 2016 року АТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у якому просить стягнути солідарно із відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 15.09.2015 року у розмірі 455 915 грн. (чотириста п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот п`ятнадцять гривень) 18 копійок

На обґрунтування позову АТ «УкрСиббанк» вказало, що між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту (з Правилами) №0 від 15.09.2015 року.

Підписуючи цей договір, ОСОБА_2 погодився з викладеними у Правилах споживчого кредитування, оприлюднених у газеті «Голос України» №85 (5085) 13 травня 2011 р., умовами кредитування.

Відповідно до умов кредитного договору банк надав ОСОБА_2 кредит у сумі 366 161 грн 84 коп, шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок ОСОБА_2 , а ОСОБА_2 зобов`язався повертати кредит та сплачувати проценти, шляхом сплати ануїтетного платежу у розмірі 7331.36 грн 15-го числа кожного місяця та повернути кредит в повному обсязі не пізніше 15.11.2037.

За користування кредитними коштами ОСОБА_2 зобов`язався сплатити проценти у розмірі 23.90 % річних (п.2.7 кредитного договору).

Згідно з п.4.1. Правил у випадку порушення термінів погашення будь-яких грошових зобов`язань Відповідач 1 сплачує Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючі з 32 календарного дня.

У забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору прийнята порука ОСОБА_1 згідно договорів поруки №262396 (основний борг) та №262396 (проценти та інші платежі) від 15.09.2015 за яким зобов`язується відповідати за виконання позичальником його зобов`язань щодо повернення кредиту в межах суми, що становить 366161.84 грн та щодо сплати процентів, пені в межах суми, що становить 183 080.92 грн. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Причини невиконання позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобов`язань по договору поруки.

Всупереч умов Кредитного договору ОСОБА_2 не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання.

Банк направив відповідачам вимоги про необхідність усунення порушень договору, проте відповідачі порушення договору не усунули.

Станом на 28.11.2016 заборгованість за кредитним договором №0 від 15.09.2015 становить 455915 грн 18 коп., з яких:

365816.57 грн - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 610.12 грн за строк з 15.01.2016 по 28.11.2016,

80895.78 грн - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 73599.09 грн за строк з 16.12.2015 по 14.11.2016,

79.01 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 16.01.2016 року по 28.11.2016,

9123.82рн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 16.01.2016 по 28.11.2016.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Зайцева А.В. від 18.11.2016 позовну заяву ОСОБА_2 прийнято до розгляду та відкрито провадження (а.с. 26, том 1).

У зав`язку із відставкою судді ОСОБА_4 , внаслідок автоматизованого розподілу справ між суддями дану справу передано на розгляд судді Хуторній І.Ю.

У зав`язку із закінченням п`ятирічних повноважень судді Хуторної І.Ю., внаслідок автоматизованого розподілу справ між суддями дану справу передано на розгляд судді Замезі О.В.

Ухвалою суду від 05.07.2019 у справі призначено судову фінансово-економічну експертизу ( а.с. 200-2001, том 1).

У зв`язку із відставкою судді ОСОБА_5 , внаслідок автоматизованого розподілу справ між суддями дану справу передано на розгляд судді Хуторній І.Ю.

Ухвалою судді Корбута В.В. від 28.12.2016 відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» ( а.с. 59, том 2).

У зв`язку із закінченням п`ятирічних повноважень судді Корбута В.В., внаслідок автоматизованого розподілу справ між суддями дану справу передано на розгляд судді Замезі О.В.

Ухвалою суду від 10.10.2017 провадження у справі за позовом АТ «УкрСиббанк» зупинено до вирішення справи за позовом ОСОБА_2 про визнання недійсними кредитних договорів, договорів іпотеки.

Ухвалою суду від 05.07.2019 у справі за позовом ОСОБА_2 було призначено судово-економічну експертизу, провадження зупинено ( а.с. 200, том 1).

Ухвалою від 23.01.2020 провадження у справі за позовом ОСОБА_2 поновлено.

У зв`язку із відставкою судді ОСОБА_5 , внаслідок автоматизованого розподілу справ між суддями дану справу передано на розгляд судді Хуторній І.Ю.

Ухвалою суду від 11 червня 2020 року вказані справи об`єднані в одне провадження (а.с. 120, том 1).

Ухвалою суду від 27.10.2020 підготовче провадження у справі закрито ( а.с. 129, том 1).

Сторони в судове засідання не з`явились, на адресу суду спрямували заяви, в яких:

-представник банку позов підтримав, позов ОСОБА_2 не визнав.

-представник ОСОБА_2 , адвокат Гуменюк О.В. позов підтримав, позов АТ «УкрСиббанк» не визнав.

У зв`язку з неявкою в судове засідання 19.05.2021 сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

21.09.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (наразі - АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №6, за явим ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 35 000 доларів США, та зобов`язався сплачувати за користування кредитними коштами 11,3 % річних та повертати кредит у розмірах та строках, визначених в Додатку № 1 до договору ( а.с. 6-12 том 1)

21.09.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (наразі - АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 в забезпечення виконання кредитного договору укладено договір іпотеки, предметом якого стала квартира за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 13-15, том 1).

15.09.2015 між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту ( з Правилами) №0. За вказаним кредитним договором банк надав позивальникові ОСОБА_2 кредит в розмірі 366 161,84 грн. на споживчі цілі погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 1 (№0) від 21.09.2007, укладеного між банком та позичальником. Кредит надано строком до 15.11.2037. Позичальник зобов`язаний щомісячно сплачувати борг в розмірі ануїтентного платежу, що становить 7331,36 грн, до 15 числа кожного місяця. За користування кредитними коштами позичальник сплачує проценти за ставкою 23,9 річних. Пунктом 2.7 Договору також передбачено, що за користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін встановлюється процентна ставка у підвищеному розмірі, що визначений правилами споживчого кредитування.

Із виписки по рахунку № НОМЕР_1 вбачається факт видачі ОСОБА_2 кредитних коштів на погашення боргу кредитом № 1 від 21.09.2007 ( а.с. 46, том1).

Банком до позову долучено Правила (договірні умови) споживчого кредитування позичальників АТ « УкрСиббанк», опубліковані в газеті Голос України від 13 травня 2011 року, за положеннями яких передбачено сплату пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ та сплати процентів у подвійному розмірі в разі прострочення виконання зобов`язання.

Вказані правила є частиною договору, оскільки на зазначені правила наявне посилання у кредитному договору, ці правила опубліковані в газеті Голос Україна, а отже не можуть бути змінені банком, позичальник у кредитному договорі підтвердив факт ознайомлення із умовами даних правил.

Відповідно до договору поруки від 15.09.2015 ( основний борг), укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 останній поручається перед кредитором за виконання зобов`язань боржника перед кредитором, що виникли із основного договору, а саме щодо сплати кредиту в розмірі 366 161,84 грн. Пунктом 1.3. договору поруки передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором за основним договором частково, а саме за порушення основного зобов`язання Боржником в межах суми, що становить 366 161,84 грн протягом строку дії поруки. Відповідальність боржника та поручителя є солідарною ( п. 1.4.) ( а.с. 27-29, том 2).

Відповідно до договору поруки від 15.09.2015 ( проценти та інші платежі), укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 останній поручається перед кредитором за виконання зобов`язань боржника перед кредитором, що виникли із основного договору, а саме щодо сплати процентів пені та комісій в розірі 183 080,92 грн. Відповідальність боржника та поручителя є солідарною ( п. 1.4.). ( а.с. 30 -32, том 2).

28.09.2016 ПАТ «УкрСиббанк» направило ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вимогу про дострокове повернення кредиту в розмірі 365816, 57 грн та процентів 66303,35 грн ( а.с.33-40).

Відповідно до розрахунку боргу ( а.с. 40-45, том 2) з часу отримання кредиту ОСОБА_2 було сплачено лише 345,27 грн. Сума боргу за неповернутим кредитом складає 365 816, 57 грн .

Банком також нараховано проценти за ставкою 23,9 %, 47,9 %, 4%, 8% за період із 15.10.2015 до 15.11.2016 - 109 232,61 % річних, із яких сплачено 28 336,83 грн та залишок за процентами складає 80895,78 грн.

Розмір пені за несвоєчасне погашення боргу за кредитом за період із січня 2016 року до листопада 2016 року складає відповідно до розрахунку 79,01 грн.

Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом із січня 2016 року до листопада 2016 року складає 9 123,82 грн.

15.09.2015 між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , в забезпечення виконання кредитного договору № від 15.09.2015, укладено договір іпотеки, за яким ОСОБА_2 передав в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ( а. с. 16-19, том 1).

Відповідно до висновку експерта № 435/11/2019 від 18.11.2019 за результатами проведення судово-економічної експертизи ( а.с. 224-229, том1), експерт дійшов таких висновків:

- В межах наявних матеріалів, за результатами експертизи та керуючись умовами на момент укладення договору про надання споживчого кредиту №0 від 21.09.2007р. (в т.ч. з урахуванням додатку №1 до нього), встановлено:

реальна процентна ставка на момент укладення договору №0 від 21.09.2007р. складає 12,08% ;

абсолютне значення подорожчання кредиту на момент укладення договору №0 від 21.09.2007р. складає 42 288,26дол.США.

- За даними п. 1.3.1. договору про надання споживчого кредиту №0 від 21.09.2007р. (Т.1 а.с.6-9) процентна ставка за користування кредитних коштів складає у розмірі 11,30% річних.

- В межах наявних матеріалів відсутні дані, щодо реальної процентної ставки (у процентах річних) та абсолютного значення подорожчання кредиту (у грошовому виразі), в договорі №0 від 21.09.2007р. та додатку №1 до нього, що передбачено п.3.3. «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою Правління НБУ №168 від 10.05.2007р.

- В межах наявних матеріалів, щомісячний платіж згідно умов зазначених на момент укладення договору про надання споживчого кредиту №0 від 21.09.2007 складає від 140 доларів США до 478,11доларів США.

- Згідно наявних документів, оформлення Банком інформації про умови кредитування та сукупну вартість кредиту (у вигляді реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту), під час укладення по договору про надання споживчого кредиту №0 від 21.09.2007р., не узгоджується з «Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» (затверджених Постановою Правління НБУ №168 від 10.05.2007р.) та ЗУ «Про захист прав споживачів», а саме :

-не встановлено наявність в договорі про надання споживчого кредиту №0 від 21.09.2007р. та додатку №1 до нього, даних щодо сукупної вартості кредиту із визначенням її в процентному значенні та в грошовому виразі, у вигляді - реальної процентної ставки (у процентах річних) та абсолютного значення подорожчання кредиту (у грошовому виразі), що передбачено п.3.3. «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою Правління НБУ №168 від 10.05.2007р.

-у додатку №1 «Графік погашення кредиту» (Т. 1 а.с.10-12) до договору про надання споживчого кредиту №0 від 21.09.2007р. відображено Дату (дату сплати щомісяця) та Залишок максимальної допустимої заборгованості за кредитом, сума, USD (залишок який щомісячно зменшується), таким чином графік не містить платежів у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача за кожним платіжним періодом, що передбачено п.3.2. «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою Правління НБУ №168 від 10.05.2007р.

-під час дослідження матеріалів справи не встановлено інформації про кредитні умови, наданої Позичальнику у письмовій формі перед укладенням договору про надання споживчого кредиту №0 від 21.09.2007р. стосовно орієнтовної сукупної вартості кредиту та вартості послуг з оформлення договору, наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними з зазначенням переваг та недоліків пропонованих схем кредитування, варіанти повернення кредиту (включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги), що передбачено п.2 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» та п.2.1. «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» Постанови Правління НБУ №168 від 10.05.2007р.

-В матеріалах справи відсутні, в т.ч. у відповідь на клопотання не надано документальні підтвердження надання кредитних коштів та відображення операцій з надання кредиту в бухгалтерському обліку Банку за договором про надання кредиту №0 від 21.09.2007р. (в умовах п.1.5 договору №0 від 21.09.2007р. не визначено номері поточного рахунку для зарахування кредитних коштів)

Норми права застосовані судом

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Оскільки споживач є вразливою стороною договірних відносин, законодавець визначився з посиленим захистом споживачів шляхом прийняття Закону України «Про захист прав споживачів».

Стаття 18 цього Закону містить самостійні підстави для визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача, зокрема їх несправедливості.

За змістом частин п`ятої, шостої цієї норми у разі визнання окремого положення договору несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути визнано недійсним або змінено.

Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в частині другій статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу.

Аналізуючи норму цієї статті, можна дійти висновку, що умови договору кваліфікуються як несправедливі за наявності одночасно таких ознак: по-перше, порушення принципу добросовісності (пункт 6 частини першої статті, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, спричинення істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, завдання шкоди споживачеві.

За змістом положень ст.11 Закону «Про захист прав споживачів» (у редакції із внесеними змінами станом на 21.09.2007 р.), перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов`язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, таких як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо. У договорі про надання споживчого кредиту зазначається в тому числі загальна вартість кредиту для споживача.

Правила надання банками інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджені постановою правління НБУ від 10.05.2007 р. №168 (набрали чинності 6.06.2007 р.), зобов`язують банки надавати детальну інформацію про сукупну вартість кредиту або в кредитному договорі, або додатку до нього.

У відповідності до ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом;

Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо врегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення ст. 17 цього Закону містить виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у ст. 593 ЦК України.

Відповідно до статей 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Висновки суду

На підставі наявних у справі доказів доведено факт виконання банком умов кредитного договору, укладеного між АТ «УкрСиббарк» та ОСОБА_2 від 15.09.2015 у виді зарахування грошових коштів в розмірі 366 161,84 грн направлених погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 1 (№0) від 21.09.2007, укладеного між банком та позичальником.

ОСОБА_2 свої зобов`язання щодо внесення щомісячно до 15 числа на погашення 7331,36 грн не виконав в повному обсязі та починаючи із грудня 2015 року виникла прострочена заборгованість, що вбачається із розрахунку заборгованості.

Доказів на підтвердження виконання умов кредитного договору відповідачем суду не наданою

Банком направлено досудову вимогу про повернення усієї суми боргу за кредитом.

Сума боргу за неповернутим тілом кредиту склала 365 816,37 грн.

Отже зазначений борг за кредитом, з урахуванням дострокового стягнення, суд стягує у повному обсязі солідарно із відповідачів, оскільки поручитель ОСОБА_1 несе солідарну відповідальність за невиконання ОСОБА_2 умов кредитного договору.

Суд відмовляє у стягненні боргу за процентами та пенею, із таких підстав.

Представник відповідача заперечував щодо правильності нарахування процентів та пені, вважаючи долучений розрахунок невірним.

Із розрахунку боргу вбачається, що банком нараховано заборгованість за процентами, виходячи зі погодженої кредитним договором ставки річних 23,9 %, а також із процентної ставки 4%, 8% та 47,8 % річних. Проте розмір процентів 4 % та 8 % річних не погоджені умовами договору.

Крім того незрозумілим є нарахування процентів кілька разів на місць, зокрема в лютому 2016 року проценти нараховані одночасно ставкою 23,9 %, 4 % , 8 % та 47,8 % річних.

До позову не долучено до позову Графіку платежів - Додаток 1 до договору.

Відсутність Додатку 1 до договору не дає можливості суду перевірити правильність нарахованих процентів, зокрема, процентів на прострочену заборгованість за кредитом.

У судовому засіданні 10.02.2021 представник банку не зміг надати пояснень щодо нарахованих процентів, зокрема за непогодженою процентною ставкою та в розмірі, що перевищує умови кредитного договору.

В подальшому, після оголошення перерви за клопотанням представника позивача, той у судові засідання не прибував, доказів до позову не долучив.

За таких обставин, через недоведення позивачем правильності нарахування боргу за процентами та відсутності у справі Додатку 1 до договору, у задоволенні позову, в частині стягнення процентів, суд відмовляє.

Відповідно, із цих же підстав, тобто, через недоведення банком належними та достатніми доказами розміру процентів та розміру простроченого тіла кредиту, відсутність у справі Додатку 1 до договору, суд відмовляє і в стягненні пені за несвоєчасне повернення боргу за кредитом та процентами. За наявними у справі дока оскільки суд не має можливості за наявними у справі доказами перевірити правильність нарахування пені.

Суд також відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання недійсними кредитних договорів: № від 21.09.2007, укладений між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , №0 від 15.09.2015, укладений між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 та договорів іпотеки: укладеного 21.09.2007 між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 та від 15.09.2015 між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , виходячи з таких підстав.

Висновок експерта № 451/11/2019 від 18.11.2019 за результатами проведення судово-економічної експертизи суд вважає необґрунтованим та неповним, оскільки із висновку вбачається, що експертом витребовувалися у суду додаткові матеріали, які судом не надані, та експертизу проведено на підставі наявних матеріалів ( а.с. 206 том 1).

Проте матеріали справи не містять ні клопотання експерта, ні повідомлення Банку про направлення додаткових матеріалів та доказів невиконання банком вимоги суду про надання матеріалів, необхідних для проведення експертизи.

Експерт, в свою чергу, не повернув до суду матеріали без виконання, а провів експертизу на матеріалах, які не містили первинних документів щодо надання кредиту, матеріалів кредитної справи, договорів страхування, договорів забезпечення, первинні документи щодо підтвердження факту оплати за супутніми послугами, тарифи банку.

Тому, із цих підстав, вважаючи висновок експерта неповним, суд його не безе за основу та відхиляє.

Спірний договір споживчого кредиту №0 від 21.09.2007 підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, при підписанні договору ОСОБА_2 мав необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Позивачем не доведено, що його волевиявлення не було вільним і не відповідало його внутрішній волі.

ОСОБА_2 на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував їх умови.

Відповідно до пункту 9.13 Кредитного договору позичальник підтвердив, що перед підписанням даного договору Позичальником отримано інформаційний лист відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема Закону України «Про захист прав споживачів».

Тобто, в даному випадку не порушене жодне право ОСОБА_2 , оскільки він мав змогу ознайомитись із всіма умовами оформлення кредитного договору попередньо, до підписання цього договору.

Банком перед укладенням оспорюваного кредитного договору в письмовій формі була надана ОСОБА_2 інформація щодо умов кредитування, що підтверджується його підписами в кредитному договорі та в Додатку №1 до кредитного договору Графік погашення кредиту.

Підрахунок сукупної вартості кредиту не становить для ОСОБА_2 складності, оскільки сторонами договору чітко і зрозуміло обумовлено розмір кредиту, його відсоткову ставку, графік погашення кредиту та відповідальність за порушення виконання кредитних умов.

Отже, Позивач був ознайомлений із умовами кредитування у банку, інформацією щодо сукупної вартості кредиту, порядком погашення основної суми кредиту, процентів за користування кредитом, загальним розміром вказаних сум та розміром сукупних витрат, необхідних для укладення кредитного договору.

Договірні умови передбачені зазначеним Кредитним договором не створюють дисбаланс прав та обов`язків на користь будь-якої сторони цієї кредитної угоди, а тому ці умови не можна кваліфікувати, як несправедливі та дискримінаційні, що порушують права ОСОБА_2 , як споживача фінансових послуг.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 р. у справі № 6-1341цс15.

Крім того, ОСОБА_2 15.09.2015 уклав інший кредитних договір із банком, за яким отримав кредитні кошти на погашення залишку боргу за кредитним договором від № від 21.09.2007 та така заборгованість була погашена 16.09.2015.

ОСОБА_2 не довів факту введення його в оману під час укладення із банком кредитного договору №0 від 21.09.2007.

Ніяких зауважень з приводу встановлених умов договору ОСОБА_2 не зробив, а при укладенні договору прийняв умови кредитного договору, викладені у його тексті.

За таких обставин відсутні правові підстави для визнання кредитного договору №0 від 21.09.2007 недійсним, відповідно до положень ст. ст. 203, 215, 230 ЦК України, як укладеного унаслідок введення в оману позичальника з боку банку та положень ст. ст. 11, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо нечесної підприємницької діяльності банку та несправедливих умов договору, оскільки ці норми є самостійними підставами визнання договорів недійсними.

За наведених обставин відсутні підстави вважати недійсним похідний від основного - договорів іпотеки, укладений 21.09.2007 між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 .

Заявляючи вимогу про визнання недійним кредитного договору №0, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 15.09.2015, позивач не навів правових підстав, за яких цей договір може бути визнаний недійним. Позивач зазначив лише недійсність договору із підстав, що договір є похідним від основного кредитного договору №0 від 21.09.2007, який на його думку суперечить закону.

Проте суд зазначає, що кредитний договір, укладений між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 №0 від 15.09.2015 не є похідним від кредитного договору №0 від 21.09.2007, оскільки не є додатковим договором до основного. Договір №0 від 15.09.2015 визначає інші умови кредитування щодо розміру кредиту, валюти, процентної ставки, тощо.

Тому, оскільки підстави для визнання недійсним кредитного договору №0 від 15.09.2015 та договору іпотеки від 15.09.2015 не наведено позивачем у позовній заяві, суд у позові в ці частині відмовляє за безпідставності позовних вимог.

Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 141 ЦПК України із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» слід стягнути по 2743 гривень 60 копійок судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог (365 816,18 *6838,73:455915,18 : 2).

Керуючись статтями 141, 259, 263, 265 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Позов Акціонерного товариства « УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 15.09.2015 року у розмірі 365 816 ( триста шістдесят п`ять тисяч вісімсот шістнадцять) гривень 18 копійок.

У задоволенні решти позову Акціонерного товариства « УкрСиббанк» відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним кредитного договору - відмовити.

Стягнути ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» 1371 гривень 80 копійок судових витрат.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» 1371 гривень 80 копійок судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач-відповідач: Акціонерне товариство «УкрСиббанк», місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, 2/12 ;

Відповідачі-позивачі: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3

Повний текст рішення складено 31.05.2021.

Суддя І.Ю. Хуторна