Справа № 206/2677/21
Провадження № 2/206/1006/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2021Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Малихіної В.В.,

за участю секретаря Мороз В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову по цивільній справі за позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» (вул. Героїв Севастополя, 48, м. Київ, 03061), та Приватного нотаріуса Грисюк Олени Василівни, Києво-Святошинського районного нотаріального округу (вул. Європейська, 11/2, м. Вишневе, Києво-Святошинського району, Київської області, 08132), третя особа, що не заявляє самостійних вимог Державний виконавець Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі, Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гусєв Владислав Сергійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

24.06.2021 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеної позовною заявою. До позовної заяви долучено заяву про забезпечення позву.

Ознайомившись із матеріалами вказаної заяви про забезпечення позову, приходжу до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Однак всупереч цим вимогам позивач не підтвердив дану заяву своїм підписом.

Нормою ч. 10 ст. 153 ЦПК України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За викладених обставин суд приходить до висновку про необхідність повернення заяви про забезпечення позову заявнику на підставі ч. 10 ст. 153 ЦПК України у зв`язку із тим, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду, зокрема, в разі повернення заяви. З цієї підстави судовий збір повертається в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що представником позивача при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову було сплачено судовий збір в розмірі 454 гривні, однак даною ухвалою суду заяву про забезпечення позову повернуто, що за змістом норм Закону України «Про судовий збір» зумовлює виникнення у заявника права на повернення сплаченого ним судового збору в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність повернення заявнику судового збору у вищевказаному розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.133, 149-151, 153, 258, 261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Повернути ОСОБА_1 сплачений, при подачі до суду заяви про забезпечення позову, яку повернуто даною ухвалою, судовий збір в розмірі 454 гривень, перерахований згідно квитанції № 41 від 24 червня 2021 року.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.261 ЦПК України з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через Самарський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі постановлення ухвали без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя В.В. Малихіна