Ухвала

11 березня 2021 року

м. Київ

справа № 374/330/15-ц

провадження № 61-2854ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Черняк Ю. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Шапошником Євгенієм Васильовичем, на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 січня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частини житлового будинку та надвірних споруд,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю.

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частини житлового будинку та надвірних споруд.

Ухвалою Ржищівського міського суду Київської області від 22 вересня 2015 року позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 об`єднано в одне провадження для спільного розгляду.

Рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 06 квітня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 особистою приватною власністю ОСОБА_1 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 08 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Ржищівського міського суду Київської області від 06 квітня 2016 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 березня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а рішення Апеляційного суду Київської області від 08 листопада 2016 року - залишено без змін.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Київської області від 08 листопада 2016 року задоволено.

Рішення Апеляційного суду Київської області від 08 листопада 2016 року скасовано за нововиявленими обставинами.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Ржищівського міського суду Київської області від 06 квітня 2016 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , загальною вартістю 37 792,50 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 04 вересня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року - без змін.

У жовтні ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частини житлового будинку та надвірних споруд.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 січня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року відмовлено.

У лютому 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Шапошником Є. В., на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 січня 2021 року, в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Абзацом 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень Калініченко Т. В. вказує те, що апеляційний суд неправильно застосував до спірних правовідносин положення частин першої, другої статті 423 ЦПК України та відмовив у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року. Зазначає, що 30 вересня 2020 року за місцем свого проживання знайшла позовну заяву ОСОБА_2 про поділ майна, датовану груднем 2001 року, про яку не було відомо на час ухвалення апеляційним судом рішення у справі. Вважає, що перебіг позовної давності для ОСОБА_2 почався саме з грудня 2001 року. Знайдена позовна заява є, на її думку, нововиявленою обставиною, тому рішення Апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року має бути переглянуте судом. Крім того, зазначає, що апеляційний суд необґрунтовано відхилив клопотання про призначення почеркознавчої експертизи та виклик свідка.

Касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Шапошником Є. В., подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 6 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частини житлового будинку та надвірних споруд, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Шапошником Євгенієм Васильовичем, на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 січня 2021 року.

Витребувати зі Ржищівського міського суду Київської області цивільну справу № 374/330/15-ц.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк

до 26 березня 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк