Справа № 146/561/21
Провадження №22-ц/801/1705/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пилипчук О. В.
Доповідач :Панасюк О. С.
УХВАЛА

12 липня 2021 рокуСправа № 146/561/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Ковальчука О. В., Шемети Т. М.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області у складі судді Пилипчука О. В. від 28 травня 2021 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним та визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

07 липня 2021 року до Вінницького апеляційного суду надійшла ця апеляційна скарга, яка за формою та змістом не відповідає загальним вимогам цивільного процесуального закону.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що її необхідно залишити без розгляду з огляду на таке.

У тексті апеляційної скарги ОСОБА_1 використовує лексику, яка не притаманна для написання ділових документів (в тому числі апеляційної скарги), зокрема виражає явну неповагу до судді першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, до суддів Вінницького апеляційного суду ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та відображає зневажливе ставлення апелянта до судової гілки влади загалом.

У апеляційній скарзі особа, яка подала апеляційну скаргу, серед іншого зазначає, що: «складається таке враження, що українське законодавство начебто надає переважне право без черги суддям позивачам ухвалювати миттєво рішення та миттєво відкривати провадження. Тобто цей факт дає підстави вважати, що коли я не є суддею, то питання про відкриття провадження повинно вирішуватись не через день, а через рік.»; «суд першої інстанції, займаючись марнотратством та деребаненням державних коштів, свідомо ухвалюють будь-які свої безглузді ухвали з метою відтягнути розгляд моєї заяви в установлений законом термін»; «дуже чесну та справедливу ухвалу Томашпільського районного суду від 28 травня 2021 року…»; «… звільнити мене від сплати судового побору …»; «… особі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у зв`язку з їхньою залежністю та категорично забороняю їм розглядати мою апеляційну скаргу та взагалі до неї доторкатися».

До апеляційної скарги скаржником долучено аркуш паперу з текстом під назвою «Пам`ятка про обов`язки та відповідальність суддів (ВИВЧИ ТА ЗАПАМЯТАЙ)» та аркуш паперу з тестом під назвою «Кримінальна статистика та справжнє обличчя українського судочинства».

При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 17 червня 2021 року вже зверталася до суду апеляційної інстанції з аналогічною апеляційною скаргою на ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 травня 2021 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22 червня 2021 року визнано звернення ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 травня 2021 року діями, що суперечать завданню цивільного судочинства та зловживаннями процесуальними правами. Апеляційну скаргу повернуто заявниці.

Таким чином, звертаючись вдруге до апеляційного суду з однаковими апеляційними скаргами на одне і теж судове рішення, використовуючи при цьому в кожній з них некоректну лексику, яка має цинічний (зневажливо-знущальний характер), апеляційний суд вбачає в діях ОСОБА_1 зловживання процесуальними правами.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

У частинах третій четвертій статті 44 ЦПК України визначено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Отже, на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Апеляційний суд звертає увагу, що саме з метою виконання завдання цивільного судочинства сторона у справі має користуватися процесуальними правами, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя. Отож, якщо особа здійснює певну процесуальну дію не з цією метою, а для досягнення інших цілей (зокрема, образити, принизити учасників судового процесу, їхніх представників, суд, виявити до них і до їхніх дій власні негативні емоції), така особа виходить за межі дійсного змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним. Правова система має бути спроможною ефективно захистити себе від цих дій. І саме на такий захист спрямовані заходи, які суд застосовує через зловживання учасником судового процесу процесуальними правами.

Дії учасників судового процесу та їхніх представників мають не лише за формою, але й за змістом відповідати завданню цивільного судочинства. Зміст права на справедливий суд несумісний зі свідомим виявом учасником судового процесу чи його представником неповаги до честі, гідності, репутації іншого учасника, представника, суду тощо. Тому суди не повинні розглядати справи, в яких особа, яка ініціювала судовий процес, використовує її процесуальні права на шкоду іншим учасникам судового процесу й інтересам правосуддя.

У процесуальних відносинах, намагаючись донести певну думку до суду, учасники судового процесу, їхні представники, інші особи мають ретельно підбирати слова, а також з обережністю виявляти емоції щодо інших учасників, їхніх представників, суду, осіб, які не беруть участь у судовому процесі. Суд не повинен толерувати використання нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів, зокрема для надання характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям). Такі слова та символи не можна використовувати ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їхніх представників.

Такі висновки апеляційного суду узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (пункт 22), від 14 березня 2019 року у справі № 9901/34/19, від 7 листопада 2019 року у справі № 9901/324/19).

Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. mutatis mutandis ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

Частиною першою статті 143 ЦПК України передбачено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно з частинами першою другою статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Отже, звернення ОСОБА_1 з апеляційною скаргою, у якій неодноразово використані принизливі, глумливі, образливі висловлювання щодо суддів та судової системи загалом є виявом очевидної неповаги, не спрямоване на ефективний захист її прав, свобод та інтересів, а тому суперечить завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання дій ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами та повернення їй апеляційної скарги на ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 травня 2021 року.

Крім того, з метою запобігання в подальшому зловживанням ОСОБА_1 процесуальними правами, враховуючи систематичність та цинічність дій заявниці щодо виявлення неповаги до суду, до неї необхідно застосувати заходи процесуального примусу стягнути в дохід державного бюджету штраф в розмірі двох прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року становить 2270 грн 00 к., тобто в сумі 4540 грн 00 к.

Керуючись статтями 44, 142, 148, 259, 260, 271, 381 ЦПК України апеляційний суд,

постановив:

Визнати, що звернення ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 травня 2021 року є діями, що суперечать завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 травня 2021 року повернути заявниці.

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн 00 к., та стягнути з неї вказану суму в дохід Державного бюджету України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. В. Ковальчук

Т. М. Шемета