Провадження № 2/331/1736/2021
ЄУН 331/2840/21
У Х В А Л А

6 липня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Скользнєва Н.Г., перевіривши відповідність позову ОСОБА_1 в особі представника адвоката Стадніченка Сергія Володимировича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення, вимогам статей 175, 177 ЦПК України,

В С Т А Н О В И Л А :

1.06.2021 року ОСОБА_1 в особі представника адвокату Стадніченка С.В. звернувся до суду з позовом , за результатами розгляду якого просить усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 , вселивши його у квартиру по вказаній адресі.

Ухвалою судді від 4 червня 2021 року позов залишено без руху, з наданням позивачеві строку для усунення недоліків позовної заяви. Згідно резолютивної частини ухвали позивача було зобов`язано надати суду уточнений позов із зазначенням в ньому :

?повного, детального викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свою вимогу, із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, на яку позивач посилається в обґрунтування своєї позиції, з урахуванням викладеного по тексту ухвали ;

?відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводились.

із наданням суду документу, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 840,80 грн. встановленому порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону .

Роз`яснено, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та йому повернута.

2 липня 2021 року на виконання вимог, викладених в ухвалі суду від 4.06.2021 року, від позивача в особі представника адвоката Стадніченка С.В. до суду надійшла позовна заява (уточнена), перевіркою змісту якої встановлено таке.

Виходячи із змісту позову, позивачем вимоги судді, викладені в ухвалі від 4.06.2021 року, виконані у неналежному обсязі.

По тексту ухвали від 4 червня 2021 року вказано, що всупереч вимогам пункту 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позов взагалі не містить зазначення доказів, що підтверджують вказані позивачем по тексту позову обставини, на які він посилається в обґрунтування своєї позиції. Крім того, обставини справи необхідно викладати по тексту позову в детальному , хронологічному порядку. Так, позов взагалі не містить викладення обставин щодо часу, з якого позивач не проживає у спірному житлі, причин не проживання в ньому, не конкретизовано у який саме спосіб кожен з відповідачів чинить позивачу перешкоди у користуванні власністю тощо.

У зв`язку з наведеним, судом було зобов`язано позивача надати суду уточнений позов із зазначенням в ньому, в тому числі повного, детального викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свою вимогу, із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, на яку позивач посилається в обґрунтування своєї позиції, з урахуванням викладеного по тексту ухвали .

Проте, зазначена вказівка судді позивачем залишена поза увагою і не виконана.

На підставі викладеного, суд позбавлений можливості прийняти позов у представленій позивачем редакції до розгляду та відкрити по ньому провадження, оскільки прийняття такого позову до провадження унеможливить своєчасний розгляд справи із досягненням мети ефективного захисту порушених прав та інтересів позивача.

Із змісту частини третьої статті 185 ЦПК України вбачається, що позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що повернення позовної заяви у відповідності до статті 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача (заявника) на повторне звернення до суду із позовом.

Керуючись ч.3 ст. 185 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Стадніченка Сергія Володимировича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення, вважати неподаною та повернути заявникові.

Роз`яснити позивачу, що згідно частини 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 6 липня 2021 року.

У відповідності до пунктів 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя : Н.Г.Скользнєва