Справа № 464/73/21
пр.№ 2/464/633/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2021 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

справа № 464/73/21

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа ОСОБА_3

вимоги: усунення перешкод у здійсненні права власності квартирою

Обставини справи

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовом порядку цивільного судочинства, в якому просить усунути перешкоди в здійсненні права власності щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , покликаючись на непроживання у житлі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Ухвалою суду від 26 лютого 2021 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків такої.

Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (викликом) учасників справи. Сторони не заперечили проти такого розгляду справи.

Відповідач позов визнає та просить задоволити. Погоджується із обставинами, зазначеними у позові. Зазначає, що на час продажу третьою особою позивачу спірної квартири не був її власником, хоча був у ній зареєстрований. Бажає, однак не в змозі знятися з реєстрації місця проживання у цій квартирі, так як втратив військовий квиток (унаслідок карантинних обмежень та траком часу не має можливості виробити новий), а тому не може отримати відповідну довідку про згоду військкомату на перереєстрацію за новим місцем проживання. Має у власності інше житло. Указане викладене у відзиві на позов.

Третьою особою, колишнім власником спірної квартири, подано пояснення на позов, в якому просить позов задоволити

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Мотиви та висновки суду

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Згідно із ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 01 жовтня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кміть Л.І. (зареєстровано у реєстрі за № 1662), позивач (покупець) придбав у власність у третьої особи (продавця) квартиру АДРЕСА_1 .

Про актуальність права власності свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01 жовтня 2021 року за № 226398081.

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області від 14 січня 2021 року, що узгоджується із довідкою Житлово-будівельного кооперативу № 232 від 26 листопада 2020 року, відповідач зареєстрований у згаданій квартирі.

У ході розгляду справи судом установлено, у тому числі з письмового акта Житлово-будівельного кооперативу № 232 від 02 грудня 2020 року за № 24, що відповідач після продажу спірної квартири у такій не проживає.

Указане визнається всіма учасниками справи, а тому у порядку ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Права власника жилого будинку, квартири, визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. При цьому власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦПК України).

Зазначені норми матеріального права визначають право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі наведених норм права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме порушене право та з яких підстав.

Отже лише сам по собі факт реєстрації відповідача у спірному житлі без фактичного проживання у ньому, враховуючи намір позивача, як власника вільно володіти, користуватися та розпоряджатися таким житлом, перешкоджає у вчиненні ним таких дій, право позивача є порушеним та підлягає захисту.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов переконання про підставність позовних вимог про усунення перешкод у здійсненні позивачем права власності щодо квартири шляхом визнання відповідачем таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням.

Щодо вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку, то порядок та умови зняття з реєстрації місця проживання визначені у ст.ст.7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якими безпосередньо передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням. Орган реєстрації здійснює реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Наведені законодавчі положення свідчать, що зняття особи з реєстраційного обліку проводиться компетентними, уповноваженими на це органами, зокрема, на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням і лише в разі відмови цього органу здійснити зняття особи з реєстраційного обліку на підставі рішення суду, такі дії можуть бути оскаржені до суду із залученням компетентного органу в якості відповідача.

Визнання відповідачем позову в цій частині суперечить закону, а тому суд не приймає таке до уваги та відмовляє у позові і цій частині.

Відомості, які б спростовували даний висновок суду, у матеріалах справи відсутні.

Розподіл судових витрат

У порядку ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 840,80 грн судового збору.

Керуючись ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити частково.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права власності щодо квартири АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням.

У задоволенні позовних вимог про зняття з реєстрації місця проживання відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840,80 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, у такому разі суд підписує рішення без його проголошення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Рішення набирає законної сили в порядкуст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1

третя особа ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3

Повне судове рішення складено 16 липня 2021 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя О.В.Тімченко