КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №760/4968/2021 Головуючий у І інстанції - Калініченко О.Б.
апеляційне провадження №22-ц/824/9908/2021 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 12 березня 2021 року

у справі за заявою Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 ,

встановив:

25 лютого 2021 року Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» звернулось до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 на користь заявника заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 692,54 грн., три проценти річних у сумі 15,09 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 227 грн, витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн., а всього 2434,63 грн.

12 березня 2021 року Солом`янським районним судом м. Києва видано судовий наказ, відповідно до якого, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» заборгованість по сплаті за житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку АДРЕСА_1 за серпень 2020 року у розмірі 323,29 грн., три відсотки річних за період з 01 серпня 2020 року по 30 листопада 2020 року в розмірі 3,24 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» 227 грн судового збору.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12 березня 2021 року відмовлено Комунальному підприємству з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» у видачі судового наказу в частині вимоги про стягнення витрат на правову допомогу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» подало апеляційну скаргу, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що п.6 ч.1 ст.168 ЦПК України не звужує стягнення з Боржника судових витрат стягненням тільки судового збору. До судових витрат, які підлягають стягненню з Боржника за судовим наказом, включені також витрати на професійну правничу допомогу.

Зазначає, що зі змісту вимог, за якими може бути виданий судовий наказ, та вимог до заяви про його видачу, вбачається, що для складання та подання заяви про видачу судового наказу учасники справи можуть потребувати правничої допомоги.

Саме тому, між заявником та АО «Шенлі» 08 січня 2020 року укладено договір про надання правничої допомоги №3-20.

Відповідно до п. 2.1 додатку №01 до договору, за підготовку і подання заяви до суду про видачу судового наказу або підготовку і подання позову до суду про стягнення боргу у порядку спрощеного позовного провадження із заявою про розгляд справи за відсутності позивача заявник сплачує АО «Шенлі» 1500 грн.

Послуга з підготовки та подання заяви про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу за житлово-комунальні послуги зафіксована в п. 60 додатку №01 до акту виконаних робіт за листопад 2020 року та сплачена заявником, що підтверджується випискою з банківського рахунку.

Просило, скасувати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 12 березня 2021 року, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу та відмовляючи Комунальному підприємству з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що вимога про стягнення витрат на правову допомогу не визначена в переліку ч. 1 ст. 161 ЦПК України, та вказані витрати входять до предмету доказування по справі, що унеможливлює їх стягнення в порядку наказного провадження.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до положень ч.ч.2,3 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.168 ЦПК України встановлено, що у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

З матеріалів справи вбачається, що до заяви про видачу судового наказу додано докази надання АО «Шенлі» послуг Комунальному підприємству з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» з підготовки заяви про видачу судового наказу на суму 1500 грн., а саме: копія договору про надання правничої допомоги від 08 січня 2020 року №3-20 (а.с.13-15), копія додатку №1 до вказаного договору (а.с.16), копія додаткової угоди №1 від 31 грудня 2020 року до Договору №3-20 від 08 січня 2020 року (а.с.17), детальний опис робіт пов`язаних із поданням заяви про видачу судового наказу (а.с.18), акт виконаних робіт по договору про надання правничої допомоги (а.с.21), додаток №01 до акту виконаних робіт (а.с.22-24), заключна виписка за період з 28 січня 2021 року по 28 січня 2021 року (а.с.25).

Аналізуючи вищенаведені норми права, колегія суддів приходить до висновку, що витрати на правову допомогу є складовою частиною судових витрат, які у разі документального підтвердження підлягають стягненню на користь заявника при задоволенні заяви про видачу судового наказу, який по суті є особливою формою судового рішення.

При цьому, колегія суддів зауважує на тому, що у разі незгоди боржника із можливим стягненням з нього витрат по оплаті за надану правову допомогу на підставі судового наказу, боржник має право на підставі ст.170 ЦПК України подати до суду заяву про скасування судового наказу.

Вказаного суд першої інстанції не врахував та прийшов до помилкового висновку, що стягнення витрат на правову допомогу не може бути розглянута в рамках наказного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала про відмову у видачі судового наказу постановлена суддею з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,379,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 12 березня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба