ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/1443/21
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

25 червня 2021 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Радченка С.В., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Варняк Наталія Сергіївна, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Семиженко Ольга Вікторівна, Виконавчий комітет Корабельної районної у м.Херсоні ради про визнання недійсним договору дарування, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та відповідного запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, визнання права власності, виділення в натурі у власність частки майна,

встановив:

02 березня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області ухвалив у зазначеній справі рішення, на яке 09 червня 2021 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Варняк Н.С., подав апеляційну скаргу, у якій одночасно клопоче про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копію повного тексту рішення його адвокат отримала лише 11.05.2021 року.

Відповідно до положень ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Відтак, у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (справа «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року).

Встановлення в законі строків на апеляційне оскарження також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення може порушити принцип правової визначеності.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 44 ЦПК України визначено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач та його представник були присутні у судовому засіданні під час ухвалення рішення. Повний текст рішення судом складено 12.03.2021 року. Із супровідного листа (а.с.275) вбачається, що повне рішення направлено сторонам 12.03.2021 року. З Єдиного реєстру судових рішень вбачається, що рішення було оприлюднене в ЄДРСР 23 квітня 2021 року, тобто уже з цієї дати позивач та його представник могли ознайомитися з повним текстом рішення.

Враховуючи вищенаведене вважаю, що вказані ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Варняк Н.С., у заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є непереконливими, неповажними і спростовуються матеріалами справи, оскільки заявником не надано жодного доказу того, що перешкоджало вчасно отримати рішення у суду першої інстанції, повний текст якого складено 12.02.2021 року, зважаючи на процесуальний обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, та унеможливило вчасне вчинення процесуальних дій з подачі апеляційної скарги на рішення місцевого суду.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга подана після закінчення строків, установлених ст.354 ЦПК України та підстави поновлення строку, які вказані заявником у клопотанні, є неповажними.

Інших підстав поважності пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції клопотання скаржника не містить.

Згідно вимог ч. 3,4 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку вказавши інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків, шляхом надання апеляційному суду інших належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Варняк Наталія Сергіївна, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 березня 2021 року - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків у термін 10днів з дня отримання копії ухвали апеляційного суду.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали щодо надання інших підстав для поновлення строку у встановлений строк у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.В.Радченко