СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/5558/21
У Х В А Л А

19 липня 2021 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду міста Києва Твердохліб Ю.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного концерну «Укроборонпром» про стягнення компенсації заробітку за час затримки розрахунку, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Державного концерну «Укроборонпром» про стягнення компенсації заробітку за час затримки розрахунку. Просив стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток з 16.08.2016 року по 22.04.2021 року в сумі 2 823 406, 65 грн.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України.

Так, частиною 4 ст. 177 ЦПК визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається із змісту прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено позовну вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, на які положення п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не поширюються.

За подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» справляється судовий збір в розмірі, встановленому цим законом, який включається до складу судових витрат.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України» на 2021 рік, прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року складає 2270 грн.

Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908,00 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (11 350,00 грн).

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір за подачу позовної заяви майнового характеру з урахуванням ціни позову у сумі 11 350,00 грн та надати оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору.

Позивачем не надано квитанцій про сплату судового збору, натомість ОСОБА_1 разом з позовною заявою надав до суду клопотання про зменшення розміру судового збору на 99%. В обгрунтування заявив вказує, що його річний дохід за 2020 рік становить 99 843,28 грн, 5% чистого річного доходу становить 4 992,16 грн, тоді як розмір судового збору становить 11 350, 00 грн. Крім того, вважає, що оскільки предметом позову є захист його трудових прав, клопотання про зменшення розміру судового збору підлягає задоволенню.

Розглядаючи питання про можливість зменшення розміру судового збору, суддя виходить з наступного.

Пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні (або за весь час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18)та ухвалах Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі №505/3097/17, від 28 лютого 2019 року у справі №442/2603/18, від 05 березня 2019 року у справі № 554/7844/18, від 21 березня 2019 року у справах №341/437/18, №544/528/18-ц.

З урахуванням наведеного, клопотання ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, відтак заявник не звільняється від сплати судового збору у справі за заявленою ним позовною вимогою щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору та зменшення розміру судового збору, а отже йому необхідно надати суду квитанції про сплату судового збору в розмірі 11 350,00 грн.

Враховуючи те, що позивачем не сплачено судовий збір за вимогу майнового характеру, суддя вважає необхідним залишити позов без руху та надати строк на усунення недоліків, оскільки за таких обставин справа не може бути прийнята до провадження.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Додатково суддя роз`яснює, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та зменшення розміру судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного концерну «Укроборонпром» про стягнення компенсації заробітку за час затримки розрахункузалишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

У разі невиконання вимог ухвали у визначений судом строк позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.О. Твердохліб