Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі Бондаренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому листі у справі №1423/12834/2012 та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» звернулося до суду з заявою про заміну стягувача (кредитора)- ПАТ «КБ «Надра» на правонаступника - ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» у виконавчому листі по цивільній справі №1423/12834/2012 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №08/08/2007/980-К 1725 від 27.08.2007 року у сумі 10215,04 грн. на користь ПАТ КБ «Надра».

В обґрунтування заяви послався на те, що згідно Договору № CL48N718070_blank про відступлення права вимоги від 05.08.2020 право вимоги за Кредитним договором №08/08/2007/980-К 1725 від 27.08.2007 року перейшло від ВАТ «Надра» (до перейменування ПАТ «КБ «Надра») до ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», а останній згідно Договору № GL48N18070_blank-01 від 30.09.2020 відступив право вимоги на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ».

Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язані, у зв`язку з чим ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло усіх прав первісного кредитора та стало правонаступником.

Одночасно заявник просив поновити строк для пред`явлення виконавчого листа для примусового виконання, посилаючись на те, що ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» не могло раніше знати про вказану обставинупропуск вказаного строку стягувачем, оскільки ТОВ ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» відступив право вимоги на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» лише 30.09.2020, що унеможливило вчинення процесуальних дій заявником у визначений законом та судом строк, та вказані обставини не залежали від волі заявника.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, в заяві про заміну стягувача просив про розгляд справу у його відсутності.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442, ст. 433 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду даної заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 15.11.2012 року позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково, з останньої на користь ПАТ КБ «Надра» стягнуто заборгованість за кредитним договором №08/08/2007/980-К 1725 від 27.08.2007 року у розмірі 10 000,14 грн., судові витрати в розмірі 214,60 грн., всього 10 215,04 грн.

Згідно Договору № CL48N718070_blank про відступлення права вимоги від 05.08.2020 право вимоги за Кредитним договором №08/08/2007/980-К 1725 від 27.08.2007 року перейшло від ВАТ «Надра»(до перейменування ПАТ «КБ «Надра») до ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП».

30.09.2020 року згідно Договору № GL48N18070_blank_01 ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» відступив право вимоги за вказаним Кредитним договором ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ».

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч.ч.1,5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно із ч.5 ст.15 Закону «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 20.11.2013 у справі №6-122цс13.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Враховуючи наведене, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин, у зв`язку із чим відсутні підстави для відмови в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження за рішенням суду лише з тих підстав, що виконавче провадження щодо його виконання не відкрито та не перебуває на виконанні.

Заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Такий висновок зробив ВС також в постанові №643/4902/14-ц.

Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, у зв`язку з чим ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло усіх прав первісного кредитора та стало правонаступником.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа документу є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 443 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно ч. 1ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975 п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29.07.1998, п. 37).

Обґрунтовуючи доводи заяви, суд вважає важливими доводи заявника про те, що в зв`язку з відступленням права вимоги до боржника ОСОБА_1 ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» лише 30.09.2020 року, останній не міг знати раніше про дану обставину.

Вищезазначені обставини унеможливлювали вчинення процесуальних дій у визначений законом та судом строк та виникли об`єктивно не залежно від волі заявника.

Відтак, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що посилання заявника на наявність поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є обґрунтованими, а заява про поновлення такого строку підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Керуючись ст.ст. 12, 76-79, 81, 89, 258-261, 263, 433, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Замінити стягувача - ПАТ КБ «Надра» у виконавчому листі № 1423/12834/2012, виданому Центральним районним судом м.Миколаєва 01.11.2013 року, у цивільній справі про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №08/08/2007/980-К 1725 від 27.08.2007 року у сумі 10215,04 грн., правонаступником, а саме Товариством з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (, місцезнаходження: 49019, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 54, офіс 402, ).

Поновити строк пред`явлення дублікату виконавчого листа № 1423/12834/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №08/08/2007/980-К 1725 від 27.08.2007 року у сумі 10215,04 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.П. Черенкова