ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 липня 2021 року

м. Харків

справа № 646/4189/17

провадження № 22-ц/818/3500/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 червня 2020 року в складі судді Єжова В.А.,

у с т а н о в и в :

У червні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Харківміськгаз» правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» (далі - АТ «Харківміськгаз»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про компенсацію вартості природного газу, передбаченого Кодексом газорозподільних систем (далі КГС).

Позовні вимоги, з урахуванням уточнень, мотивовані тим, що 09 лютого 2017 року в будинку відповідачки ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 представниками АТ «Харківміськгаз» виявлено порушення на ринку природного газу, які передбачені та кваліфікуються Кодексом ГРС як несанкціонований відбір природного газу, а саме наявність несанкціонованого газопроводу (підпункт 1 пункту 1 глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРС), про що відповідачем складено акт № 15/09/02/01 від 09 лютого 2021 року.

В цей же день постачання газу за вказаною адресою припинено, про що складено акт № 18/2 від 09 лютого 2017 року.

Акт про порушення № 15/09/02/01 від 09 лютого 2021 року було розглянуто постійно діючою комісією з питань, пов`язаних з розглядом актів про порушення, складених у разі виявлення порушень вимог Кодексу ГРС, за результатами чого 28 лютого 2017 року складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартість, відповідно до якого вартість необлікованого газу за період з 09 лютого 2015 року по 31 січня 2017 року склала суму в розмірі 179164,25 грн.

З урахуванням викладеного АТ «Харківміськгаз» просило стягнути з ОСОБА_1 179164,25 грн вартості необлікованого природного газу.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 червня 2020 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Харківміськгаз» компенсацію вартості природного газу в розмірі 179164,25 грн та 2712,92 грн судового збору.

Заочне рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що несанкціонований газопровід, проведений шляхом врізки зварочним засобом у будинку відповідачки, виявлено представниками позивача під час дії Кодексу ГРС і здійснено перерахунок необлікованого природного газу відповідно до частини 2 пункту 1 Глави 3 розділу ХІ цього Кодексу, згідно з якою несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

Ухвалою Червонозаводського районного суду від 23 лютого 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду першої інстанції від 12 червня 2021 року відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована відсутністю підстав для перегляду заочного рішення, передбачених статтею 288 ЦПК України.

20 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати заочне рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що розглянувши справу за її відсутністю, суд першої інстанції позбавив її права на судовий захист, справедливий судовий розгляд та можливість надавати суду обґрунтовані заперечення на позов. Зазначала, що в матеріалах справи міститься відеозапис, з якого неможливо встановити, в якому домоволодінні встановлені прилади газу не приєднані до газового лічильника. В акті, складеному працівниками АТ «Харківміськгаз» 09 лютого 2017 року, не зазначено, що ведеться відеозапис. Вказала, що виявлені порушення, а саме - несанкціонований газопровід прихованого типу лише зафіксували підозру на втручання в роботу газового обладнання, що саме по собі не свідчить про викривлення даних обліку природного газу. Позовна заява не містить доказів витрат, понесених позивачем або недоотримання ним доходів. Крім того, розрахунки, надані позивачем, містять розбіжності та не містять чіткого алгоритму нарахування збитків, заявлених позивачем у вигляді вартості необлікованого об`єму природного газу.

24 травня 2021 року ОСОБА_2 представник АТ «Харківміськгаз» подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити заочне рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 червня 2020 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини першої статті 369 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, ОСОБА_1 є власницею будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 14 липня 2016 року, виданого державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори Цукановою О.В. за реєстровим № 1-911 (а. с. 138).

Встановлено, що 09 лютого 2017 року працівниками АТ «Харківміськгаз» виявлено порушення на ринку природного газу, які передбачені та кваліфікуються Кодексом ГРС як несанкціонований відбір природного газу, а саме наявність несанкціонованого газопроводу (підпункт 1 пункту 1 глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРС), про що складено відповідний акт № 15/09/02/01 від 09 лютого 2021 року.

У акті про порушення № 15/09/02/01 від 09 лютого 2017 року зафіксовано наявність несанкціонованого газопроводу в приватному будинку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Акт про порушення № 15/09/02/01 від 09 лютого 2017 року було розглянуто постійно діючою комісією з питань, пов`язаних з розглядом актів про порушення, складених у разі виявлення порушень вимог Кодексу ГРС, за результатами чого 28 лютого 2017 року складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартість, відповідно до якого вартість природного газу за період з 09 лютого 2015 року по 31 січня 2017 року склала суму в розмірі 179164,25 грн.

Кодекс ГРС, затверджений 30 вересня 2015 року постановою № 2494 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Відповідно до положень зазначеного Кодексу несанкціонований газопровід - самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу); несанкціонований споживач - фізична, юридична особа або фізична особа-підприємець, яка без укладання договору розподілу природного газу з оператором газорозподільної системи або на об`єкті, який не підключений до ГРМ в установленому порядку, здійснює несанкціонований відбір природного газу; несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу.

Згідно із пунктом 4 глави 2 розділу I Кодексу ГРС оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання своїх функцій та обов`язків, передбачених законодавством.

Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу ІХ Кодексу ГРС до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Згідно з підпунктом 6 пункту 7 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про наявність несанкціонованого газопроводу.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

Відповідно до пункту 2 розділу 5 глави XI Кодексу ГРС акт про порушення після пред`явлення представником оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.

Установивши порушення відповідачем Кодексу ГРС щодо несанкціонованого відбору природного газу (крадіжка газу), про що працівниками позивача було складено акт № 15/09/02/01 від 09 лютого 2017 року, на підставі якого здійснено розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу, який проведено за граничними нормами споживання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

При визначені вартості необлікованого природного газу, суд першої інстанції узяв до уваги розрахунку вартості не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу за цінами закупівлі ПАТ «Харківміськгаз», складений позивачем відповідно до норм Кодексу ГРС, затвердженого постановою Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494.

Складений позивачем акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природнього газу від 28 лютого 2017 року відповідачкою не оспорювався та не оскаржувався.

Враховуючи те, що факт порушення Кодексу ГРС споживачем ОСОБА_1 у будинку АДРЕСА_1 знайшов своє підтвердження, матеріали справи не містять інформації щодо оскарження відповідачкою дій або бездіяльності АТ «Харківміськгаз» при складанні акту про порушення відповідачкою, або порушення позивачем процедури проведення засідання по розгляду акту про порушення № 15/09/02/01 від 09 лютого 2017 року або порушення позивачем процедури розгляду та затвердження акту про порушення № 15/09/02/01 від 09 лютого 2017 року, а рішення комісії і акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості прийняті у межах повноважень комісії та відповідають розрахункам (формулам) і приписам глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС, чинного на час виявлення факту порушення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача збитків у вигляді вартості необлікованого об`єму природного газу в розмірі 179164,25 грн.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року в справі справа № 303/7792/16-ц (провадження № 61-20605св18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги про те, що справу розглянуто за відсутність ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки про розгляд справи 12 червня 2020 року позивачка була належним чином повідомлена через свого представника ОСОБА_3 , яка діяла на підставі Ордеру Серії ХВ № 000183 від 28 серпня 2017 року, про що свідчить особистий підпис адвоката на явочному листі (а. с. 137).

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що в матеріалах справи міститься відеозапис, з якого неможливо встановити, в якому домоволодінні встановлені прилади газу не приєднані до газового лічильника, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до акту про порушення, складеного 09 лютого 2017 року представниками АТ «Харківміськгаз» № 15/09/02/01, встановлено наявність несанкціонованого газопроводу, споживання газу, через який не рахується приладом обліку. Вказаний акт підписаний ОСОБА_1 та не оскаржений у встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що позовна заява не містить доказів витрат понесених позивачем або недоотримання ним доходів, на висновки суду, щодо наявності правових підстав не впливають, оскільки наявність несанкціонованого газопроводу є порушенням пункту 1 глави 2 розділу ІХ Кодексу ГРС, який кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу. Сам факт наявності несанкціонованого газопроводу є підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Доводи апеляційної скарги про те, що розрахунки, надані позивачем, містять розбіжності та не містять чіткого алгоритму нарахування збитків, заявлених позивачем у вигляді вартості необлікованого об`єму природного газу, також висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки позивачкою не надано власний розрахунок на спростування доводів позивача.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 141, 367, п. 1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 12 липня 2021 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді І.В.Бурлака

В.Б.Яцина