Справа № 466/8176/20
У Х В А Л А

судового засідання

26 січня 2021 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Семків Х.І., Лелик О.М.,

справа № 466/8176/20,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна інтереси якої представляють: Львівської обласної прокуратури, Головного управління національної поліції у Львівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями органу досудового розслідування, прокуратури та суду,-

в с т а н о в и в :

24.12.2021 Шевченківським районним судом м.Львова ухвалено рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна інтереси якої представляють: Львівської обласної прокуратури, Головного управління національної поліції у Львівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями органу досудового розслідування, прокуратури та суду та вирішено стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 243000 (двісті сорок три тисячі гривень 00 коп.) на відшкодування моральної шкоди.

У решті у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Додатковим рішенням від 26.01.2021 стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 5000 /п`ять тисяч/ гривень витрат на відшкодування правової допомоги з розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна інтереси якої представляють: Львівської обласної прокуратури, Головного управління національної поліції у Львівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

У відповідності до ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Сторони в судове засідання не прибули.

Суд вважає за можливе розглянути питання про стягнення витрати на правову допомогу у розмірі 24 000 гривень у відсутності учасників справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Позивач при зверненні до суду з позовом також просив суд стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 24 000 гривень з розгляду кримінального провадження №0000449 від 16.02.2016 року.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи суд приходить такого.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу з розгляду кримінального провадження №0000449 від 16.02.2016 року, то питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й у виправдувальному вироці.

ВП ВС дійшла висновку, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду.

Нормами КПК встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК).

Оскільки ст.126 КПК визначено, що означене питання може бути вирішено й ухвалою суду, ВП ВС робить висновок, що у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

Вирішення питання про розподіл процесуальних витрат полягає у висновку суду про стягнення або відмову у стягненні певної грошової суми, яка є процесуальними витратами у розумінні КПК.

Це питання може вирішити відповідно до положень ч. 5 ст. 534 КПК суд, який виніс рішення без вирішення питання про розподіл процесуальних витрат.

Така позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року справа № 598/1781/17.

З матеріалів справи, а саме копії вироку від 03.02.2020 Личаківського районного суду м.Львова вбачається, що в кримінальному провадженні №0000449 від 16.02.2016 відносно ОСОБА_1 ухвалено виправдовувальний вирок, який набрав законної сили.

Оскільки вимога щодо стягнення витрат на правову допомогу, надану адвокатом Живко О.Б. у кримінальному провадженні №0000449 від 16.02.2016 обвинуваченому ОСОБА_1 повинна розглядатися за нормами КПК, то на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, тому позовна вимога про стягнення витрат на правову допомогу, надану у кримінальному провадженні підлягає закриттю, т.я. не підлягає розгляду в порядку ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 247, п.1 ч.1 ст.255, 265, 270 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

провадження щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 24 000 гривень з розгляду кримінального провадження №0000449 від 16.02.2016 року надану ОСОБА_1 цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна інтереси якої представляють: Львівської обласної прокуратури, Головного управління національної поліції у Львівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями органу досудового розслідування, прокуратури та суду - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: П. С. Невойт