ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року

м.Суми

Справа №582/1158/20

Номер провадження 22-ц/816/944/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Хоружівка»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Хоружівка» на рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 26 березня 2021 року в складі судді Жмурченко В.Д., ухваленого в смт Недригайлів, повний текст якого складено 05 квітня 2021 року,

в с т а н о в и в :

24 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Хоружівка» (далі ТОВ «Хоружівка») про стягнення 18808 грн заборгованості за договором купівлі-продажу майнового паю від 14 листопада 2010 року та 6150 грн неустойки за порушення терміну сплати платежів.

Позов мотивовано тим, що на підставі укладеного з відповідачем договору купівлі-продажу майнового паю, номінальна вартість якого становить 18808 грн, відповідач мав до 01 січня 2020 року сплатити позивачу зазначену вартість продукцією, послугами за домовленістю сторін. Проте, станом на 23 листопада 2020 року договірні зобов`язання відповідачем не були виконані, а тому заявник просить стягнути борг та передбачену п. 3 договору неустойку за порушення терміну сплати платежів у розмірі 0,1 % несплаченої суми за кожен день прострочки, тобто за 327 днів.

Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 26 березня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Хоружівка» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором купівлі-продажу майнового паю від 14 листопада 2010 року в сумі 13046 грн, неустойку за 327 днів порушення терміну сплати платежів в сумі 4267,35 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 583,24 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «Хоружівка», посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач не передав відповідачу свідоцтво про право власності на майновий пай, а відтак у відповідача відсутнє зустрічне зобов`язання по сплаті вартості майна. Крім того вказує, що існують розбіжності між номінальною вартістю майнового паю, зазначеною у договорі, та даними бухгалтерського обліку відповідача щодо вартості цього майна, що є підставою вважати про відсутність згоди сторін договору щодо його істотних умов, тобто ціни. Звертається увага суду на те, що відповідачем у іншій цивільній справі оспорюються укладений з позивачем договір, тобто є підстави для зупинення провадження у даній справі, чого місцевий суд не зробив та має зробити суд апеляційної інстанції. Також зазначається, що укладеним з позивачем договором не передбачена сплата коштів, оскільки має передаватись продукція та послуги за домовленістю сторін, а тому між сторонами не існує грошових зобов`язань і законні підстави для стягнення пені відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Кисельов В.М. просить залишити скаргу без задоволення, рішення суду без змін. При цьому вказує, що умовами укладеного між сторонами договору не передбачений обов`язок позивача передавати відповідачу оригінал свідоцтва про право власності на майновий пай, що також жодним чином не впливає на права відповідача. З приводу невідповідностей вартості майнового паю даним бухгалтерського обліку відповідача, заявник вказує, що впродовж десяти років у відповідача з цього приводу жодних питань не виникало, а часткове виконання умов договору на суму 5292 грн встановлено судом та свідчить про порушення зобов`язань за договором. З приводу необхідності зупинення провадження у даній справі представник позивача зазначив, що рішенням суду від 28 квітня 2021 року у цивільній справі № 582/134/21 за позовом ТОВ «Хоружівка» до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу майнового паю було відмолено у задоволенні цих вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача адвоката Гурнак С.О., позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14 листопада 2010 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Хоружівка» укладено договір купівлі продажу майнового паю, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує належний продавцеві майновий пай номінальною вартістю 18808,00 грн. Право власності продавця на майновий пай засвідчене свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії СУ-Х-17 № 0037, виданим Хоружівською сільською радою Недригайлівського району.

Пунктом 2 вказаного договору передбачено, що покупець сплачує вартість майнового паю у розмірі 18808 грн продавцеві до 01 січня 2020 року продукцією, послугами, за домовленістю сторін. При порушенні вказаного терміну сплати платежів покупець зобов`язався сплатити продавцеві неустойку в розмірі 0,1% несплаченої суми за кожний день прострочки (п. 3 договору).

Також договором передбачено, що покупець набуває право власності на майновий пай продавця і на всі права, які посвідчуються свідоцтвом про право власності на майновий пай, після сплати 50% вартості майнового паю, визначеного в п. 2 договору (п. 5 договору).

Додатком до укладеного між сторонами договору вказане свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) (до примірника покупця), видане Хоружівською сільською радою 29 березня 2002 року (а.с. 7).

Право власності на майновий пай ОСОБА_1 засвідчене свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії СУ-Х-17 № 0037, виданим Хоружівською сільською радою Недригайлівського району 29.03.2002 (а.с. 8).

Як встановлено судом у цивільній справі № 582/134/21 за позовом ТОВ «Хоружівка» до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу майнового паю, у задоволенні якого рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 28 квітня 2021 року відмовлено, до укладення договору заявами від 02 листопада 2007 року та від 29 листопада 2008 року ОСОБА_1 звертався до відповідача з пропозицією продажу йому продукції в рахунок зменшення майнового паю. У вказаних заявах не конкретизовано стосовно якого майнового паю йде мова.

Також судом у вказаній справі №582/134/21 встановлено, що за даними бухгалтерського обліку відповідача, після надання позивачу продукції та послуг на зменшення майнового паю, до укладення договору між сторонами (остання дата 30 червня 2010 року), станом на 25 лютого 2021 року у відповідача була наявна заборгованість перед ОСОБА_1 у розмірі 13046 грн. У витязі по рахунку № 686 від 01 січня 2003 року до 25 лютого 2021 року не зазначено на зменшення якого саме майнового паю відбувались проводки, враховуючи, що вони здійснювались до укладення договору купівлі-продажу майнового паю від 14 листопада 2010 року.

Сторонами спору фактично визнається, що ТОВ «Хоружівка» в рахунок майнового паю видало Горпинченку В.О. продукцію на суму 5292 грн, а залишок боргу становить 13046 грн (а.с. 32).

Вирішуючи спір у даній справі, суд першої інстанції встановив, що позивач у рахунок номінальної вартості майнового паю отримав від відповідача 5292 грн, тобто частково виконав зобов`язання за договором, а тому дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача решти боргу в сумі 13046 грн та передбаченої договором неустойки, виходячи з 327 днів прострочення сплати боргу.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав (ч. 2 ст. 656 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Між позивачем і відповідачем існують зобов`язальні правовідносини які виникли та визначені на підставі договору купівлі-продажу майнового паю, однією з умов якого є виконання зобов`язань у строк до 01 січня 2020 року.

При цьому, сторонами спору фактично визнається, що позивач у рахунок номінальної вартості майнового паю (18808 грн) отримав від відповідача продукції та послуг на суму 5292 грн, а відтак частково виконав зобов`язання за договором, проте у строк до 01 січня 2020 року продукцію та послуги на суму 13046 грн ОСОБА_1 від ТОВ «Хоружівка» не отримав.

Протилежного відповідач суду не довів, а відтак умови п. 2 укладеного між сторонами договору купівлі-продажу майнових прав від 14 листопада 2010 року є порушеними.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Згідно зі ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка має на меті окрім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання.

Окрім того, до моменту вчинення порушення пеня відіграє забезпечувальну функцію, а з моменту порушення - являє собою міру відповідальності.

З урахування встановлених у справі обставин, вимог зазначених вище норм права, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком місцевого суду, що відповідач порушив взяте на себе зобов`язання зі сплати позивачу у строк до 01 січня 2020 року номінальної вартості майнового паю продукцією та послугами на суму 13046 грн, а тому ця сума боргу підлягає стягненню з відповідача. Крім того, відповідач на підставі п. 3 укладеного з позивачем договору купівлі-продажу майнового паю має обов`язок сплатити неустойку в розмірі 0,1% від суми боргу за 327 днів прострочки, що становить 4267,35 грн.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що позивач не передав відповідачу свідоцтво про право власності на майновий пай, тобто, на думку відповідача, у нього відсутнє зустрічне зобов`язання по сплаті вартості майна, є безпідставними, оскільки, як передбачено п. 5 укладеного між сторонами договору, покупець набуває право власності на майновий пай продавця і на всі права, які посвідчуються свідоцтвом про право власності на майновий пай, після сплати 50 % вартості майнового паю, тобто після сплати 9404 грн. Проте, відповідач сплатив позивачу лише 5292 грн, а тому у позивача відсутній обов`язок з передачі відповідачу оригіналу свідоцтва про право власності на майновий пай.

Розбіжності між номінальною вартістю майнового паю, зазначеною у договорі, та даними бухгалтерського обліку відповідача щодо вартості цього майна не є підставою вважати, що між сторонами не досягнуто згоди щодо істотних умов договору, оскільки відповідачем часткова сплачена вартість майнового паю у сумі 5292 грн, тобто частково виконано умови договору.

Доводи апеляційної скарги з приводу оскарження відповідачем у цивільній справі № 582/134/21 укладеного з позивачем договору колегія суддів до уваги не бере, оскільки рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 28 квітня 2021 року у задоволенні позову ТОВ «Хоружівка» до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу майнового паю б/н від 14 листопада 2010 року відмовлено. Відтак, відсутні також і підстави для вирішення питання про зупинення провадження у даній справі до розгляду справи № 582/134/21.

Доводи скарги з приводу відсутності між сторонами спору грошових зобов`язань протирічать змісту укладеного договору, умови якого визначають номінальну вартість майнового паю (п. 2 договору), а також умову про сплату неустойки, яка обчислюється від суми боргу (п. 3 договору).

Решта доводів апеляційної скарги спростовуються встановленими судом фактичними обставинами справи та наведеними нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Ухвалюючи рішення у даній справі, місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну правову оцінку, дійшовши правильного висновку про часткове задоволення позову.

Зважаючи на те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Хоружівка» залишити без задоволення, а рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 26 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

Т.А. Левченко