Єдиний унікальний номер 727/5127/18
Номер провадження 2/725/294/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2021 року Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі: головуючого судді Іщенко І. В., за участю секретаря судового засідання Берекеля О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» як правонаступника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»доОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору кредиту №154 від 11.04.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 9800грн. 00коп. В забезпечення повернення кредиту за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки №154 від 11.04.2007 року, згідно якого поручитель зобов`язався відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору. Зазначає, що ОСОБА_1 не виконував умов кредитного договору належним чином, внаслідок чого станом на 27.04.2018 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 48 903грн. 50коп. На підставі викладеного, просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість у розмірі 48 903грн. 50коп. за кредитним договором №154 від 11.04.2007 року, а також стягнути солідарно з ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 понесені судові витрати.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 11.04.2007 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №154. Згідно даного договору відповідач отримав кредит у розмірі 9800грн. 00коп. /а.с.4-5/.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Представник АТ «Альфа-Банк» надав заяву через канцелярію суду про залучення правонаступника, мотивуючи тим, що 21.11.2019 року рішенням Спільних загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» та АТ «Укрсоцбанк» оформленим протоколом №1/2019, затверджено нову редакцію Статуту АТ «АльфаБанк». 03.12.2019 року до ЄДРЮОФОПГФ було внесено запис №4002827 про припинення АТ «Укрсоцбанк». Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28.04.2021 року усправі №727/5127/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залучено Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (, місцезнаходження юридичної особи: 03150, м. Київ, вул.. Велика Васильківська, 100) як правонаступника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» ().

Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, внаслідок несвоєчасного виконання зобов`язання, ОСОБА_1 станом на 27.04.2018 року, заборгував перед банком борг в сумі 48903грн. 50коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 9800грн. 00коп., заборгованість за відсотками 25257 грн. 27 коп., розмір інфляційних витрат за кредитом 1234 грн. 80 коп., розмір інфляційних витрат за відсотками 3022 грн. 71 коп. /а.с.9-12/.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільний кодекс України; нормативно-правовий акт № 435-IV від 16.01.2003 Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором.

За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частинами 1 та 2 ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

В забезпечення повернення кредиту, за кредитним договором № 154 від 11.04.2007 року відповідач ОСОБА_2 взяв на себе зобов`язання перед кредитором відповідати по зобов`язаннях ОСОБА_1 , які виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі, що підтверджується копією договору поруки (основний борг та проценти і інші платежі) /а.с.7/ .

Згідно ч.ч.1,2 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до умов договору поруки, поручитель зобов`язується відповідати у повному обсязі за своєчасне виконання позичальником усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність позичальника та поручителя є солідарною.

Частинами 1, 2 ст.554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається з матеріалів справи, в порядку передбаченим договорами позивач звертався до відповідачів з вимогою погасити заборгованість /а.с.11/.

Відповідно до п.1.1. Договору поруки, поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту №154 від 11.04.2007 року /а.с.7/.

Таким чином, на підставі досліджених доказів суд вважає, що відповідачі дійсно мають борг перед позивачем за вказаними кредитними договорами.

Разом з тим, відповідачем ОСОБА_1 було заявлено про застосування строків позовної давності та відмови в задоволені позовних вимог.

Так, щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.2 п. 1 258 ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Як зазначено в правових позиціях Верховного Суду України, які викладені в постановах від 19.03.2014 у справі 6-14цс14, від 18.06.2014 року, у справі №6-61цс14, від 01.10.2014 року у справі № 134 цс14, за договором про надання банківських послуг, яким встановлено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту, тобто зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

Відповідно до ч. 4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до частин першої, третьої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою.

Не можуть вважатися добровільним погашенням боргу, що перериває перебіг позовної давності, будь-які дії кредитора, спрямовані на погашення заборгованості, зокрема списання коштів з рахунків боржника без волевиявлення останнього, або без його схвалення.

Зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 08.11.2017 у справі 401/6656/12-ц.

Однак суд звертає увагу на те, що окрім того, що відповідач ОСОБА_1 заявив про застосування строків давності, суду не надав жодного доказу про сплату (та або часткової) заборгованості; дату здійсненого останнього платежу відповідачем; не скористався своїм правом та не надав відзив на позовну заяву.

Таким чином, на підставі досліджених доказів суд вважає, що відповідачі дійсно мають борг перед позивачем за вказаними кредитними договорами.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи в судовому засіданні суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 не виконував свої зобов`язання за укладеним договором, а також те, що поручитель ОСОБА_2 відмовляється добровільно виконувати взяті на себе обов`язки відповідати по зобов`язанням боржника перед кредитором за кредитним договором, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 274-279, 280-282, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання: Чернівецька область, Кіцманський район, с.Вехні Станівці, паспорт серії НОМЕР_3 , ІПН НОМЕР_4 , на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» , місцезнаходження юридичної особи: 03150, м. Київ, вул.. Велика Васильківська, 100) як правонаступника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» () як правонаступника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», заборгованість у розмірі 48 903грн. 50коп. за кредитним договором №154 від 11.04.2007, а також витрати пов`язанні із сплатою судового збору в сумі 1762 грн.00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Чернівецького апеляційного суду з дня проголошення рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці І. В. Іщенко