Справа № 750/5749/21
Провадження № 2/750/1576/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

суддіСупруна О.П.,
секретар Олефіренко Е.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Баглай Андрій Іванович,

в с т а н о в и в :

03 березня 2021 року позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до відповідача, в якому просить розірвати договір довічного утримання від 05.10.2017, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Баглаєм А.І. та зареєстрований в реєстрі за № 951, мотивуючи це істотним порушенням його умов, оскільки відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх зобов`язань за договором.

Ухвалою судді від 11.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження на 05.07.2021.

25.06.2021 відповідач подав відзив, в якому визнав позов та пояснив, що останнім часом дійсно не виконував свої зобов`язання за договором довічного утримання та через перебування за кордоном не зможе вподальшому виконувати його умови.

У підготовче засідання учасники судового процесу не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені у встановленому законом порядку. Представник позивача у поданій через канцелярію суду письмовій заяві просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Третя особа просив розглянути справу за його відсутності, про що також подав письмову заяву.

У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності до частини шостої статті 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що 05.10.2017 між ОСОБА_1 (відчужувач) та ОСОБА_2 (набувач) було підписано договір довічного утримання, який посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Баглаєм А.І., зареєстрований в реєстрі за № 951.

За умовами вказаного договору відчужувач передає, а набувач приймає у власність квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням довічно.

Відповідно до пункту 7 договору, вартість грошового забезпечення на місяць визначається сторонами в розмірі 1700,00 гривень, але не менше ніж прожитковий мінімум, визначений законодавством України.

Відповідно до пункту 8 договору, утримання відчужувача з боку набувача повинно відбуватись у вигляді: забезпечення харчуванням, необхідним одягом, медикаментами та лікарськими засобами; надання медичної допомоги шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників; оплата за власний рахунок комунальних послуг, інших платежів, пов`язаних з проживанням в зазначеній квартирі відчужувача; надання іншої допомоги; вчинення всіх необхідних дій щодо забезпечення відчужувача всіма засобами, предметами домашнього вжитку, речами, літературою, тощо.

Проте, за твердженням позивача, протягом останнього року ОСОБА_2 не виконує свої обов`язки за договором, не телефонує, через що вона вимушена просити сусідів купити продукти харчування та необхідні ліки.

Позивач наполягає на розірванні договору у зв`язку з істотним порушенням відповідачем умов укладеного договору, який фактично самоусунувся від виконання зобов`язання згідно договору, взагалі не цікавився її життям.

Відповідно до частини першої статті 202 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Статтею 744 ЦК України встановлено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або її частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду, зокрема, на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Частиною другою статті 651 ЦК України визначено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотними є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

З огляду на викладені обставини справи та правові норми, визнання відповідачем позову, суд вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З квитанції № 19673 від 25.05.2021 вбачається, що позивач при зверненні до суду з позовом сплатила судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Оскільки відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, враховуючи положення частини першої статті 142 ЦПК України, суд вважає за можливе повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви, а саме 454,00 грн, а також відповідно до вимог статті 141 ЦПК України стягнути з відповідача на її користь 454,00 грн у відшкодування сплаченого судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 137, 141, 142, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання - задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання від 05.10.2017, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Баглаєм А.І., зареєстрований в реєстрі за № 951.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської області (місцезнаходження: м. Чернігів, вул. Київська, 9, ідентифікаційний код юридичної особи - 38054398) повернути ОСОБА_1 50 відсотків судового збору в розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок), сплаченого при подачі позову до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, згідно квитанції № 19673 від 25.05.2021.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання:

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Третя особа: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу, місцезнаходження: 14000, м. Чернігів, вул. Серьожнікова, 10.

Суддя