Справа № 161/3683/21
Провадження № 2-ві/161/8/21
У Х В А Л А

07 липня 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №10 в м. Луцьк цивільну справу № 161/3683/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в частині щодо заяви ОСОБА_2 про відвід судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Пушкарчук В.П.,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області (головуючий суддя Пушкарчук В.П.) перебуває цивільна справа № 161/3683/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

29 червня 2021 року відповідачем ОСОБА_2 до суду подано письмову заяву про відвід судді Пушкарчук В.П.

Ухвалою суду від 01 липня 2021 року заяву ОСОБА_2 про відвід судді Пушкарчук В.П. від розгляду цивільної справи № 161/3683/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості визнано необґрунтованим та передано для вирішення судді, визначеному в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи та письмові матеріали, які додані до заяви в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді Пушкарчук В.П. не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід..

Судом при розгляді заяви встановлено, що в провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області (головуючий суддя Пушкарчук В.П.) перебуває цивільна справа № 161/3683/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Держава відповідно до положень статті 55 Конституції України кожному гарантувала право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому суд звертає увагу представників учасників справи та вказує, що однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, головною метою якого є відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є обґрунтовані сумніви.

Також суд зазначає, що згідно із статтею 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В практиці Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду розмежовується суб`єктивний та об`єктивний аспекти.

При цьому щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об`єктивної складової неупередженості суддів, то у справі «Фей проти Австрії» суд вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників адміністративного процесу.

Також суд звертає увагу представника заявника на те, що у відповідності до положень пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Крім цього суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини першої статті 126 Конституції України вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

В свою чергу, відповідно до положень статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди здійснюють правосуддя самостійно. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд звертає особливу увагу, що події, на які позивач посилається як на підставу для відводу судді, нібито мали місце на протязі травня 2021 року.

Однак, заява про відвід судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Пушкарчук В.П. у справі № 161/3683/21 подана відповідачем до суду лише 29 червня 2021 року, тобто з пропущенням встановленого ч. 3 статті 39 ЦПК України строку.

При цьому, обставини, які вказані в заяві як підстави для відводу судді Пушкарчук В.П., є особистими судженнями ОСОБА_2 та викладенням неправдивої інформації.

Матеріали справи не містять жодних доказів щодо нібито призначення справи до розгляду на 04 квітня 2021 року.

Підготовче судове засідання у вказаній справі було призначене на 15.00 годин 31 березня 2021 року, та за клопотанням представника позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_2 було відкладено на 10.30 годин 05 травня 2021 року.

А тому за таких обставин, не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_2 , що на його адресу не надсилалася, та не була ним отримана повістка суду «на 04 квітня 2021 року».

В іншій частині заява ОСОБА_2 про відвід судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Пушкарчук В.П. зводиться до незгоди з ухвалою суду від 05 травня 2021 року, шляхом довільного трактування положень чинного ЦПК України та висловлення особистих суджень, які не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та нормах чинного законодавства.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст. 36, ч. 3 ст. 39, ч. 3 ст. 40 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні його заяви про відвід судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Пушкарчук В.П.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Ковтуненко