Справа № 202/2971/21
Провадження № 4-с/202/40/2021
УХВАЛА

Іменем України

30 червня 2021 року м.Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Ісаєвої Д.А.,

за участю секретаря судового засідання Булгакової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі скаргу ОСОБА_1 на постанови головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Яни Євгенівни про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 09.04.2021 року, та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 09.04.2021 року, заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, у якій просив визнати неправомірними та скасувати постанови головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Яни Євгенівни про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 09.04.2021 року, та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 09.04.2021 року.

Подану скаргу мотивує тим, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.02.2020 року по справі №202/2638/18 було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 на час навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 17.05.2018 року до закінчення навчання, тобто до 30.06.2022 року, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років. Рішення набрало законної сили 23.03.2020 року.

Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська 02.03.2020 року було видано виконавчий лист по вищевказаній справі.

Державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі вищезазначеного виконавчого листа 11.03.2020 року було відкрито виконавче провадження №61508544.

Постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 09.04.2021 року було встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №202/2638/18 виданого 02.03.2020 року.

Постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 09.04.2021 року було встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №202/2638/18 виданого 02.03.2020 року.

Як зазначено у оскаржуваній постанові підставою для прийняття даного рішення була наявна заборгованість зі сплати аліментів за період з 17.05.2018 року по 31.03.2021 року у розмірі 49052,91 грн.

Скаржник вважає, що вищезазначені постанови підлягають скасуванню, оскільки державний виконавець Марків Я.Є. у порушення ч.4 ст.11 ЗУ "Про виконавче провадження" помилково зазначила виниклу заборгованість по сплаті аліментів не з дня пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, а саме з 11.03.2020 року, а з дати про початок стягнення 17.05.2018 року, зазначеної в рішенні суду від 19.02.2020 року. Виконавче провадження було відкрито 11.03.2020 року отже й заборгованість по аліментам, як підстава для винесення оскаржуваних постанов повинна бути визначена саме з цієї дати.

Крім того, відповідно до посадової інструкції начальника ремонтного цеху від 29.12.2018 року та наказу №19/01/09-1 "Про закріплення службового автомобіля" ТОВ "Беккер-Україна" від 08.01.2019 року робота скаржника напряму пов`язана з використанням службового автомобіля підприємства і наявність водійського посвідчення було однією з основних вимог роботодавця при його працевлаштуванні. Тому обмеження його у праві керування транспортним засобом призведе до невиконання боржником своїх посадових обов`язків та до звільнення з роботи, чим унеможливить сплачувати аліменти взагалі та фінансово утримувати його малолітню доньку 2011 року народження, яка з ним проживає.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21.05.2021 року скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11.06.2021 року залучено до участі у справі стягувача ОСОБА_2 в якості заінтересованої особи.

Скаржник в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду клопотання, в якому просив суд розглянути вищезазначену скаргу за його відсутності.

Державний виконавець Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Я.Є. в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заперечення на скаргу, відповідно до яких зазначила, що на виконані у Відділі перебуває зведене виконавче провадження № 61762701 до складу якого входить: виконавче провадження №6426078 з примусового виконання виконавчого листа № 202/19635/13-ц від 20.06.2018 виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 150,0 грн. щомісячно починаючи з 11.02.2013 та на весь період навчання, тобто до 25.02.2015 року; виконавче провадження № 60427876 з примусового виконання виконавчого листа № 202/924/18 від 10.09.2018 виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 в розмірі /г частини заробітку (доходу) на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; виконавче провадження № 60424322 з примусового виконання виконавчого листа № 202/18371/13-ц від 10.09.2018 виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку щомісячно починаючи з 02.01.2013 і до закінчення строку навчання 26.06.2013, але не більше ніж до досягнення нею 23 років; виконавче провадження № 61508544 з примусового виконання виконавчого листа № 202/2638/18 від 02.03.2020 виданий Індустріальним районним судом м. Дніпро про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,0 грн. щомісячно, починаючи з 17.05.2018 і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2022, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23-х річного віку.

Станом на 09.04.2021 року - день винесення державним виконавцем вище вказаних постанов, заборгованість з виплати аліментів у боржника ОСОБА_1 згідно виконавчого листа №202/2638/18 від 02.03.2020 року виданого Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,0 грн. щомісячно, починаючи з 17.05.2018 і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2022, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23-х річного віку, згідно довідки - розрахунку заборгованості від 01.04.2021 року становила за період з 17.05.2018 року по 31.03.2021 року - 49052,91 грн., що перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці. З дати відкриття виконавчого провадження період з 11.03.2020 року по 09.04.2021 року заборгованість становить 17193,23 грн., що також перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

Дії державного виконавця повністю відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження». У зв`язку з наведеним Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) просить відмовити скаржнику в задоволенні скарги в повному обсязі та провести розгляд скарги без участі представника Відділу.

Заінтересована особа повідомлена про дату, час і місце розгляду скарги в судове засідання не з`явилася, неявка якої, відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно абз.2 п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України зрозгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими ст.386 ЦПК України, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Марків Я.Є. перебуває зведене виконавче провадження №61762701 до складу якого входить:

виконавче провадження №6426078 з примусового виконання виконавчого листа №202/19635/13-ц від 20.06.2018 року, виданий Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 150,0 грн. щомісячно починаючи з 11.02.2013 року та на весь період навчання, тобто до 25.02.2015 року;

виконавче провадження №60427876 з примусового виконання виконавчого листа №202/924/18 від 10.09.2018 року, виданий Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

виконавче провадження №60424322 з примусового виконання виконавчого листа №202/18371/13-ц від 10.09.2018 року, виданий Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 02.01.2013 року і до закінчення навчання 26.03.2013 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 років;

виконавче провадження №61508544 з примусового виконання виконавчого листа №202/2638/18 від 02.03.2020 року, виданий Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 17.05.2018 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2022 року, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох річного віку.

01.04.2021 року складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №61508544 за період з 17.05.2018 року по 31.03.2021 року, згідно якою заборгованість складає 49052,91 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

09.04.2021 року у зазначеному виконавчому провадженні головним державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Я.Є. винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, у зв`язку із наявністю у ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів за період з 17.05.2018 року по 31.03.2021 року в сумі 49052,91 грн.

Постановою головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Я.Є. від 09.04.2021 року в рамках примусового виконання виконавчого листа 202/2638/18 року встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості за сплату аліментів у повному обсязі.

Як вбачається із копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №61508544 від 09.04.2021 року надісланого державним виконавцем разом з запереченнями на скаргу, розмір заборгованості за період з 11.03.2020 року по 09.04.2021 року становить 17193,23 грн.

Згідно п.п.1.8 п.1 Посадової інструкції начальника ремонтного цеху, затвердженої директором ТОВ "Беккер-Україна" Ремньовим М.А. від 29.12.2018 року встановлено, що на посаду начальника ремонтного цеху призначається особа, яка має вищу технічну освіту та водійське посвідчення.

Відповідно до Наказу №19/01/09-1 від 08.01.2019 року Про закріплення службового автомобіля" ТОВ "Беккер-Україна", за начальником ремонтного цеху ОСОБА_1 закріплено автомобіль Ford Connect Kombi Trend LWB 90, державний номер НОМЕР_1 .

Згідно статті 19 Конституції України органи державної та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог частини 6 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», у разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Кореспондуюча норма закріплена і в п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», згідно з якою право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно з ч.4 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Аналіз вказаних положень закону у сукупності із нормами ч.5 цієї ж статті, які встановлюють обов`язки боржника у виконавчому провадженні, дають підстави стверджувати, що про ухилення від виконання свого обов`язку за тим чи іншим рішенням суду може свідчити, серед іншого і невиконання боржником своїх обов`язків, визначених Законом України «Про виконавче провадження», а також будь-які свідомі дії або бездіяльність, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні.

При цьому, на переконання суду, слід враховувати і той факт, чи перешкоджали будь-які обставини виконанню такого обов`язку боржника, в тому числі і обставини непереборної сили.

Пунктом 1 ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Крім того, вирішуючи питання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець, на переконання суду, повинен би був враховувати міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Україною, а також практику ЄСПЛ у контексті балансу між якнайменшим обмеженням прав боржника та забезпеченням прав дитини, в тому числі на належне утримання.

Зокрема, відповідно до ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. При чому згідно з частиною 3 указаної статті це на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі Гочев проти Болгарії (Gochev v. Bulgaria від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Крім того, згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, частинами 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, тим більше, при захисті одного з основних прав дитини права на утримання.

Зважаючи на вищевикладені норми права, враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про ухилення ОСОБА_1 від виконання покладених на нього рішенням суду обов`язків зі сплати аліментів, на переконання суду, свідчить те, що незважаючи на здійснений державним виконавцем розрахунок заборгованості від 01.04.2021 року, він продовжував сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі та не вчиняв будь-яких дій для часткового погашення такої заборгованості.

Здійснивши розрахунок розміру аліментів, які повинен сплачувати ОСОБА_1 враховуючи розмір його заробітної плати, державним виконавцем встановлено, що наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі, що перевищує суму відповідних платежів за чотири місяців, а відтак встановлено підстави для винесення постанови і встановлення обмеження у праві виїзду за межі України.

Відтак, суд вважає, що державним виконавцем дотримано вимог закону щодо встановлення факту ухилення боржника від виконання свого обов`язку та факту наявності заборгованості, що перевищує суму платежів за 4 місяці.

Що стосується вимоги скаржника щодо скасування постанови головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Я.Є. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 09.04.2021 року, суд зазначає наступне.

Частиною 10 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі:

1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування;

2) використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю;

3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях;

4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

Відповідно частин 1, 3 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Таким чином, суд вважає, що державним виконавцем при вирішенні питання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами не врахував усіх обставин виконавчого провадження, в тому числі того, що боржник працює на посаді начальника ремонтного цеху ТОВ "Беккер-Україна", вимоги до посади якої передбачають зокрема наявність водійського посвідчення категорії В, а також те, що Наказом підприємства за останнім закріплений службовий автомобіль, а відтак виконавцем не дотримано вимог ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» винесено 09.04.2021 року постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, що позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що скаргу ОСОБА_7 слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 на постанови головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Яни Євгенівни про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 09.04.2021 року, та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 09.04.2021 року, заінтересована особа: ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Скасувати постанову головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Яни Євгенівни про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 09.04.2021 року, якою встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №202/2638/18 виданого 02.03.2020 року.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Д.А.Ісаєва