Справа № 303/4933/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2021 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Гутій О.В.

за участю секретаря судових засідань Зарева А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Мукачівського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) Сухан Ольги Іванівни, боржник: ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця Мукачівського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) Сухан Ольги Іванівни щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання № 7 від 01 червня 2021 року та зобов`язати державного виконавця Мукачівського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) Сухан Ольгу Іванівну розпочати примусове виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду від 11 липня 2019 року на підставі виконавчого документу № 303/7773/18, виданого 19 вересня 2019 року.

Скаргу мотивує тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 11 липня 2019 року було встановлено наступний порядок особистих побачень ОСОБА_1 із сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без участі матері ОСОБА_2 , а саме: - щовівторка з 18 години до 20 години; щочетверга з 18 години до 20 години; щосуботи з 10 години до 19 години. Визначено спільний відпочинок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 протягом двох тижнів під час літніх канікул. В подальшому, на виконання рішення суду було видано виконавчий лист, який пред`явлений до виконання. Повідомленням про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання 01 червня 2021 року державний виконавець Мукачівського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Сухан Ольга Іванівна повернула виконавчий лист без прийняття до виконання у зав`язку з тим, що рішення суду не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення суду. Вважає дії державного виконавця неправомірними та такі підлягають скасуванню, оскільки такі вчинені з порушенням ЗУ «Про виконавче провадження».

Скаржник та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином. 02.07.2021 року подав заперечення проти задоволення скарги. Зазначив, що вважає дану скаргу безпідставною, оскільки рішення суду не передбачає заходів примусового виконання рішення, тобто не містить зобов`язального характеру. Відтак просить відмовити в задоволенні скарги.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 447 ЦПК України передбачене право сторін виконавчого провадження на звернення до суду із скаргою в разі, якщо вони вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Як встановлено судом, рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 11 липня 2019 року було встановлено наступний порядок особистих побачень ОСОБА_1 із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без участі матері ОСОБА_2 , а саме: - щовівторка з 18 години до 20 години; щочетверга з 18 години до 20 години; щосуботи з 10 години до 19 години. Визначено спільний відпочинок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 протягом двох тижнів під час літніх канікул. Рішення набуло законної сили.

В подальшому, на виконання рішення суду від 11.07.2019 року 19.09.2019 року було видано виконавчий лист, який пред`явлений до виконання ( а.с. 4).

Також, постановою Закарпатського апеляційного суду від 26.04.2021 року ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 12 лютого 2021 року скасовано та відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви про встановлення порядку виконання рішення суду ( а.с. 6-9).

Повідомленням про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання 01 червня 2021 року державним виконавцем Мукачівського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Сухан Ольгою Іванівною повернуто виконавчий лист без прийняття до виконання у зв`язку з тим, що рішення суду не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення суду (а.с. 5).

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вказаних норм закону примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців. Згідно п.1 ч.1 ст.3 підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 5 Закону «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім: 1) рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або усунення перешкод у побаченні з дитиною. Відтак виконання рішення про встановлення побачень з дитиною покладено виключно на державних виконавців.

Приписами ст.4 Закону «Про виконавче провадження» встановлені вимоги до виконавчих документів, згідно яких у ньому зазначається: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала, дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ, ідентифікуючі відомості щодо сторін, резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень, дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню.

Як вбачається, виконавчий лист № 2/303/366/19, 303/7773/18, виданий 19.09.2019 року, містить всі вищезазначені відомості, зокрема зазначено резолютивну частину судового рішення, стягувача та боржника (а.с. 4)

Статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом. У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Оскільки рішення Мукачівського міськрайонного суду від 11 липня 2019 року по цивільній справі № 2/303/366/19, 303/7773/18 набрало законної сили, а відтак підлягає обов`язковому виконанню, що є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Суд не бере до уваги заперечення державного виконавця, що в рішенні суду від 11.07.2019 року у справі № 303/7773/18 не зазначено конкретне зобов`язання вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення, тому відсутні підстави вжиття заходів примусового виконання за виконавчим листом, виданому на виконання вказаного судового рішення, оскільки виконавчий лист містить вимогу щодо встановлення порядку особистих побачень ОСОБА_1 із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 11 липня 2019 року у зазначеній справі є рішенням зобов`язального характеру, оскільки розглянутий судом спір немайнового характеру виник між сторонами щодо графіку побачень батька з дитиною.

Таким чином, виконання вказаного рішення суду передбачає вжиття заходів примусового виконання, в порядку встановленому ст.64-1 Закону України «Про виконавче провадження», тому повернення виконавчого листа, виданого на виконання вказаного рішення, на підставі п.7 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» не відповідає вимогам Закону, порушує права стягувача.

Відповідно до п. 18 «Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Мукачівського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) Сухан Ольги Іванівни, боржник: ОСОБА_2 задоволити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Мукачівського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) Сухан Ольги Іванівни щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання № 7 від 01 червня 2021 року.

Зобов`язати державного виконавця Мукачівського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Сухан Ольгу Іванівну розпочати примусове виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду від 11 липня 2019 року на підставі виконавчого документу № 303/7773/18, виданого 19 вересня 2019 року

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала суду виготовлена 07 липня 2021 року.

Головуюча О.В.Гутій