"22" червня 2021 р. Справа №489/90/20
Провадження №6/489/227/21
УХВАЛА

22 червня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання Бодюл А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві заяву виконувача обов`язків заступника керівника Окружної прокуратури м. Миколаєва про зміну способу та порядку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави до Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування пунктів рішення міської ради, скасування записів про реєстрацію права власності та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив змінити спосіб і порядок виконання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.09.2020 у справі № 489/90/20 (провадження № 2/489/1214/20) та стягнути на користь Миколаївської обласної прокуратури судовий збір в сумі 3503,72 грн. з Миколаївської міської ради через Виконавчий комітет Миколаївської міської ради. Посилаючись на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.09.2020 задоволено позов місцевої прокуратури у справі № 489/90/20 (провадження № 2/489/1214/20). Вказаним судовим рішенням, окрім іншого, присуджено стягнути судовий збір з Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у розмірі 12101,86 грн. по 4033,96 грн. з кожного. На підставі вказаного рішення, Ленінським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист про стягнення судового збору з Миколаївської міської ради у розмірі 4033,96 грн. Миколаївська міська рада затверджує місцеві бюджети, уповноважена на здійснення витрат бюджету, але безпосередньо фінансових ресурсів немає. Фінансові ресурси закріплено за виконавчими органами Миколаївської міської ради, які і є розпорядниками коштів бюджету міської ради, саме до їх повноважень віднесено виконання місцевого бюджету. Відсутність у Миколаївській міській раді розрахункових рахунків унеможливлює виконання судового рішення про стягнення судового збору.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.09.2020, визнано незаконним та скасовано пункти 5, 5.2 розділу 4 рішення Миколаївської міської ради № 42/62 від 18.12.2009, якими затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку загальною площею 1000 кв.м по АДРЕСА_1 . Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис від 30.08.2018 № 27738818 про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку площею 1000 кв.м з кадастровим номером :02:003:0004 по АДРЕСА_1 . Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис від 17.10.2018 № 28399009 про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 1000 кв.м з кадастровим номером :02:003:0004 по АДРЕСА_1 . Зобов`язано ОСОБА_1 повернути у власність територіальної громади в особі Миколаївської міської ради земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0004 по АДРЕСА_1 у придатному для використання стані, шляхом знесення паркану. Стягнуто з відповідачів Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь прокуратури Миколаївської області сплачений судовий збір в сумі 12 101,86 грн. по 4033,96 грн. з кожного.

Рішення суду набрало законної сили 17 грудня 2020 року.

18 березня 2021 року Ленінським районним судом м. Миколаєва по вищевказаній справи видано виконавчі листи, зокрема, про стягнення з Миколаївської міської ради на користь Прокуратури Миколаївської області судовий збір у розмірі 4033,96 грн.

Відповідно до ст. 435 Цивільного процесуального кодексу України за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

При цьому, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 Цивільного кодексу України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб. Така правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 10.06.2019 року у справі № 350/426/16-ц, від 05.09.2018 року у справі № 2-749/11/2229.

Заявник в заяві зазначає, що Фінансові ресурси закріплено за виконавчими органами Миколаївської міської ради, які і є розпорядниками коштів бюджету міської ради, саме до їх повноважень віднесено виконання місцевого бюджету. Відсутність у Миколаївській міській раді розрахункових рахунків унеможливлює виконання судового рішення про стягнення судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі Порядок).

Відповідно до вказаного Порядку, зазначені рішення виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів шляхом здійснення безспірного списання коштів і їх перерахування стягувачам.

Пунктом 2 Порядку, встановлено, що безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів; боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україна», місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Рада є виборним представницьким органом місцевого самоврядування, який складається з депутатів, і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами (п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україна»).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україна», органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Матеріальною та фінансовою основою місцевого самоврядування є, зокрема, доходи місцевих бюджетів та інші кошти, що є у комунальній власності територіальних громад, сіл, селищ, міст, районів у містах. Місцеві бюджети є самостійними, вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів.

Місцевий бюджет являє собою форму утворення та використання грошових ресурсів, призначених для забезпечення завдань та функцій, віднесених до предметів ведення місцевого самоврядування. Місцевий бюджет є фінансово-економічною категорією, інструментом вирішення проблем місцевого рівня.

Статтею 22 Бюджетного кодексу України, передбачено, що до головних розпорядників бюджетних коштів віднесено виключно місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

Миколаївська міська рада затверджує місцеві бюджети, уповноважена на здійснення витрат бюджету, але безпосередньо фінансових ресурсів немає. Фінансові ресурси закріплено за виконавчими органами Миколаївської міської ради, які і є розпорядниками коштів бюджету міської ради, саме до їх повноважень віднесено виконання місцевого бюджету.

У взаємозв`язку з наведеним, суд звертає увагу, що відповідно до положень ч. 3 ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що рішення суду станом на час розгляду даної заяви не виконане у зв`язку з відсутністю у Миколаївській міській раді розрахункових рахунків, що унеможливлює виконання судового рішення про стягнення судового збору, суд приходить до висновку про задоволення заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву виконувача обов`язків заступника керівника Окружної прокуратури м. Миколаєва про зміну способу та порядку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави до Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування пунктів рішення міської ради, скасування записів про реєстрацію права власності та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задовольнити.

Змінити спосіб та порядок виконання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.09.2020 у справі № 489/90/20 (провадження № 2/489/1214/20) та стягнути на користь Миколаївської обласної прокуратури судовий збір в сумі 3503,72 грн. з Миколаївської міської ради через Виконавчий комітет Миколаївської міської ради.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «24» червня 2021 року