07.07.2021 Справа № 363/1692/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 липня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лукач О.П.,

за участю секретаря Сергієнко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Вишгороді у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2021 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, та просить суд: розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_1 », місце проживання дитини визначити з матір`ю та стягнути з ОСОБА_2 на її користь, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , 2015 року народження, у розмірі твердої грошової суми 4 (чотири) тисячі гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини.

Ухвалою суду від 5 травня 2021 року позовну заяву залишено без руху, та надано позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду.

12 травня 2021 року на виконання вимог ухвали суду від позивача надійшла позовна заява у новій редакції, у якій позивач просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4 (чотири) тисячі гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягненя дитиною повноліття.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 18 листопада

2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, свідоцтво НОМЕР_1 . Від шлюбу подружжя має дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім`ю, відповідальність. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, неодноразово їздив сам відпочивати за кордон, по декілька днів не ночував вдома, вів нездоровий спосіб життя. Кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, та у зв`язку з цим, шлюбні стосунки були фактично припинені. Переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки відповідач живе з новою сім`єю, ведення спільного господарства та суміжне проживання між ними остаточно припинено, а тому виникла необхідність в юридичному оформлені їхнього розлучення.

Також, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання спільної дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовуючи тим, що дитина проживає з нею, усі обов`язки щодо утримання та виховання дитини в більшій мірі вона несе самостійно. Постійної регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини батько не надає, а тому вона змушена вирішити питання про стягнення аліментів у судовому порядку. Зазначає, що відповідач працює, має нерегулярний, мінливий дохід, інших неповнолітніх дітей не має, а тому просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 4000 гривень.

Спорів щодо розподілу спільного на даний час між ними немає.

Суперечок щодо визначення місця проживання дочки між нею та відповідачем на даний час немає, дитина залишається проживати з нею.

Ухвалою суду від 20 травня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників провадження. Розгляд справи призначено на 7 липня 2021 року.

У судове засідання сторони не з`явилися. При цьому від позивача надійшла заява про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представником відповідача також подана до суду заява про розгляд справи у відсутності відповідача та його представника, обставини, викладені у позовній заяві, відповідач не заперечує та підтверджує. Всі позовні вимоги за переліком визнає в повному обсязі, та погоджується з розміром аліментів у сумі 4000 гривень, надання строку для примирення є недоцільним, просить розірвати шлюб.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії

НОМЕР_2 від 18 листопада 2014 року, актовий запис № 360.

Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 . У свідоцтві про народження дітей батьками зазначені: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 .

Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім`ю, відповідальність. Кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, та у зв`язку з цим, шлюбні стосунки фактично припинені. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки відповідач живе з новою сім`єю, та між ними ведення спільного господарства та суміжне проживання остаточно припинено.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи наведені у позові обставини, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їх малолітньої дитини, а отже, укладений шлюб між позивачем та відповідачем підлягає розірванню.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Відповідно до статей 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181, частиною першою статті 183 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, визначаючи розмір аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд враховує матеріальне становище кожної із сторін спору, а саме те, що дитина проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні, та те, що відповідач визнав позовні вимоги про стягнення аліментів, відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку своїх батьків.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку що позовна заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 21, 24, 56, 105, 110, 112, 114, 180-184, 191 СК України, статтями 76, 81, 247, 259, 263-265, 268, 352, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 18 листопада

2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 360.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень щомісячно, починаючи із дня подачі позовної заяви, а саме з 27 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя О.П. Лукач