Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3138/19 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 58 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Шевчук А.М, Талько О.Б.

з участю секретаря

судового засідання: Дяченко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 278/3138/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного підприємства «Медіа Ресурс», за участю третьої особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Молочник» про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 07 грудня 2020 року, яке ухвалено суддею Зубчук І.В. у м.Житомирі

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом, на обґрунтування якого зазначила, що 06 листопада 2019 року в друкованому засобі масової інформації «20 хвилин», Випуск № НОМЕР_1 ) в розділі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та на Інтернет-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 авторами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 була розміщена стаття під назвою «За незаконне рішення міськради заплатять мільйони з кишень житомирян» (мовою оригіналу).

На думку позивача окремі фрагменти та твердження викладені в статті, а саме: «депутатка від БПП з неформальної групи депутатів Петра Рудя - Лариса Жигадло, будучи главою правління ОСББ «Молочник», 09 вересня 2019 року прийняла безповоротну допомогу в сумі 200 тисяч гривень на рахунок ОСББ від ТОВ «ЮПІДЖІ» та «Прийнявши гроші від ТОВ «ЮПІДЖІ», ОСББ «Молочник», яке знаходиться подалі від будівництва та має навіть іншу адресу, в Протоколі №3 від 09 вересня 2019 року саме на погодження прийняти кошти вказало, що погоджує здійснення будівництва АЗК за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за іншою адресою, ніж та, де АЗС (АЗК) зараз будується. Таким чином, даний документ з юридичної точки зору не має ніякого значення. Мабуть, це феєрично для житомирських депутатів - взяти гроші за будівництво за однією адресою, а надати погодження за іншою» (мовою оригіналу) не виповідають дійсності та є перекрученими, мають наклепницький та негативний характер, принижують її честь, гідність та порушують право на недоторканість ділової репутації серед громадськості, як громадянина та політичного діяча Депутат Житомирської міської ради та голови правління ОСББ «Молочник».

Окрім того позивач зазначила, що відповідач ОСОБА_2 розмістив на своїй сторінці в соціальної мережі Facebook за веб-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 / НОМЕР_2 недостовірну інформацію, а саме: фотографічне зображення ОСОБА_1 та напис щодо отримання ОСОБА_1 , головою правління ОСБББ «Молочник» 09 вересня 2019 року безповоротної допомоги в сумі 200 тисяч гривень на рахунок ОСББ від ТОВ «ЮПІДЖІ», що принижує її честь та гідність, порушує право на недоторканість ділової репутації та підлягає спростуванню.

При цьому зазначає, що поширена у вказаних статтях інформація щодо отримання нібито позивачем, як головою ОСББ «Молочник» 09.09.2019 на рахунок ОСББ від ТОВ «ЮПІДЖІ» безповоротної допомогу в сумі 200 тис. грн в рахунок згоди на будівництво АЗС по АДРЕСА_2 , є недостовірною, оскільки на рахунки ОСББ «Молочник» ніколи не надходили кошти від ТОВ «ЮПІДЖІ».

З урахуванням вищевикладеного позивач просить визнати недостовірною та такою, що принижує честь і гідність, порушує право на недоторканість ділової репутації ОСОБА_1 інформацію, поширену ПП «Медіа Ресурс» 06 листопада 2019 року в друкованому засобі масової інформації «20 хвилин», Випуск № НОМЕР_1 ) в розділі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та на Інтернет-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 зобов`язати ПП «Медіа Ресурс» після набрання рішенням суду законної сили спростувати поширену інформацію шляхом публікації офіційного спростування в найближчому номері газети «20 хвилин» та стягнути моральну шкоду у розмірі 5000 гривень.

Також позивач просить зобов`язати ОСОБА_2 вилучити з соціальної мережи Facebook за веб-адресою: facebook.com/people/Євгеній-Демчик/ НОМЕР_2 на сторінці « ОСОБА_6 » фотографічне зображення позивача та вказану недостовірну інформацію, а також розмістити на вказаній сторінці соціальної мережі спростування, в якому повідомити про ухвалене судове рішення з публікацією його повного тексту. Крім того просила відшкодувати з останнього моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 07 грудня 2020 року позовні вимоги задоволені частково.

Визнано недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію розповсюджену 06 листопада 2019 року в друкованому засобі масової інформації «20 хвилин», Випуск № НОМЕР_1 ) в розділі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та на Інтернет-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 в статті під назвою «За незаконне рішення міськради заплатять мільйони з кишень житомирян», а саме: «депутатка від БПП з неформальної групи депутатів Петра Рудя - ОСОБА_7 , будучи главою правління ОСББ «Молочник», 09 вересня 2019 року прийняла безповоротну допомогу в сумі 200 тисяч гривень на рахунок ОСББ від ТОВ «ЮПІДЖІ» та «Прийнявши гроші від ТОВ «ЮПІДЖІ», ОСББ «Молочник», яке знаходиться подалі від будівництва та має навіть іншу адресу, в Протоколі №3 від 09 вересня 2019 року саме на погодження прийняти коштів вказало, що погоджує здійснення будівництва АЗК за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто за іншою адресою, ніж та, де АЗС (АЗК) зараз будується. Таким чином, даний документ з юридичної точки зору не має ніякого значення. Мабуть, це феєрично для житомирських депутатів - взяти гроші за будівництво за однією адресою, а надати погодження за іншою».

Зобов`язано ОСОБА_2 вилучити з соціальної мережі Facebook за веб-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 / НОМЕР_2 на сторінці « ОСОБА_6 », недостовірну інформацію, а саме фотографічне зображення ОСОБА_1 та напис щодо отримання ОСОБА_1 , головою правління ОСБББ «Молочник» 09 вересня 2019 року безповоротної допомоги в сумі 200 тисяч гривень на рахунок ОСББ від ТОВ «ЮПІДЖІ» та розмістити на сторінці « ОСОБА_6 » соціальної мережі спростування, в якому повідомити про ухвалене судове рішення з публікацією його повного тексту.

Зобов`язано ПП «Медіа Ресурс» ():

- вилучити з Інтернет-сайт: ІНФОРМАЦІЯ_2 » напис щодо того, що «депутатка від БПП з неформальної групи депутатів Петра Рудя - ОСОБА_7 , будучи главою правління ОСББ «Молочник», 09 вересня 2019 року прийняла безповоротну допомогу в сумі 200 тисяч гривень на рахунок ОСББ від ТОВ «ЮПІДЖІ» та «Прийнявши гроші від ТОВ «ЮПІДЖІ», ОСББ «Молочник», яке знаходиться подалі від будівництва та має навіть іншу адресу, в Протоколі №3 від 09 вересня 2019 року саме на погодження прийняти коштів вказало, що погоджує здійснення будівництва АЗК за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто за іншою адресою, ніж та, де АЗС (АЗК) зараз будується. Таким чином, даний документ з юридичної точки зору не має ніякого значення. Мабуть, це феєрично для житомирських депутатів - взяти гроші за будівництво за однією адресою, а надати погодження за іншою» та розмістити на цьому сайті спростування в тій же рубриці, тим самим шрифтом, в якому повідомити про ухвалене у цій справі судове рішення з публікацією його повного тексту;

-розмістити у друкованому засобі масової інформації - газеті «20 хвилин» спростування розповсюдженої цим виданням 06 листопада 2019 року у Випуску №42 (758) в розділі «Тема номера» статті під назвою «За незаконне рішення міськради заплатять мільйони з кишень житомирян» в частині щодо того, що «депутатка від БПП з неформальної групи депутатів Петра Рудя - ОСОБА_7 , будучи главою правління ОСББ «Молочник», 09 вересня 2019 року прийняла безповоротну допомогу в сумі 200 тисяч гривень на рахунок ОСББ від ТОВ «ЮПІДЖІ» та «Прийнявши гроші від ТОВ «ЮПІДЖІ», ОСББ «Молочник», яке знаходиться подалі від будівництва та має навіть іншу адресу, в Протоколі №3 від 09 вересня 2019 року саме на погодження прийняти коштів вказало, що погоджує здійснення будівництва АЗК за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто за іншою адресою, ніж та, де АЗС (АЗК) зараз будується. Таким чином, даний документ з юридичної точки зору не має ніякого значення. Мабуть, це феєрично для житомирських депутатів взяти гроші за будівництво за однією адресою, а надати погодження за іншою» шляхом розміщення у цьому друкованому ЗМІ в тій же рубриці, тим самим шрифтом інформації про ухвалене судове рішення з публікацією його повного тексту.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ПП «Медіа Ресурс» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000 грн з кожного. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди та ухвалити у даній частині нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні вказаних позовних вимог. На обґрунтування доводів апеляційної скарги, зазначає, що судом не взято до уваги те, що відповідачем були надані належні та допустимі докази на підтвердження правдивості та достовірності інформації, яка ним була викладена на сторінці в соціальної мережі Facebook. Так до публікації автором статті було прикріплено протокол ОСББ «Молочник» від 09.09.2019 року, зі змісту якого слідує, що ОСББ «Молочник», розглянувши лист ТОВ «ЮПІДЖІ» № 49 від 06.09.2019, погодило будівництво АЗК, яке буде розташовано по АДРЕСА_2 та прийняти фінансову безповоротну допомогу в розмірі 200 тис. грн. на потреби ОСББ, яку перерахувати на погашення тіла кредиту в АБ «Укргазбанк» на утеплення будинку. Також зазначає, що інформація в позові, про спростування якої пред`явила вимоги ОСОБА_1 , стосується її, як публічної особи та її професійної діяльності на керівній посаді ОСББ «Молочник» та депутата Житомирської міської ради, а тому межа допустимої критики щодо неї є значно ширшою. Крім того вважає, що під час ухвалення рішення, суд першої інстанції не визначився з характером інформації та не з`ясував, чи вона є фактичним твердженням, чи оціночним судженням, неналежно встановив факт поширення недостовірної інформації та факт того, що поширена інформація порушує особисті немайнові права позивача.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. При цьому зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки суд правильно встановив факт порушення прав позивача поширенням щодо неї інформації, з приводу якої заявлений позов. З урахуванням сутності такої інформації, яка містить не лише допустимі оціночні судження, але й негативну недостовірну інформацію, яку не можна віднести до оціночної і такої, яка стосується допустимої критики та оцінки роботи політичного діяча, вважає, що суд прийшов до правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.

Позивач та її представник просили апеляційну скаргу залишити без задоволення судове рішення без змін.

Представник відповідача ПП «Медія Ресурс» в судове засідання не з`явився, хоча про дату час та місце розгляду справи був повідомлений. З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи було встановлено, що 01 листопада 2019 року ОСОБА_2 розмістив на своїй сторінці в соціальної мережі Facebook за веб-адресою: facebook.com/people/Євгеній-Демчик/ НОМЕР_2 , фотографічне зображення ОСОБА_1 та інформацію наступного змісту (мовою оригіналу): «Депутат от БПП из неформальной группы депутатов Петра Рудя- ОСОБА_7 , являясь главой правления ОСББ «Молочник», 09.09.2019 приняла безвозвратную помощь в сумме 200 тысяч гривен на счет ОСББ от ТОВ «ЮПИДЖИ». За это ОСББ якобы согласилось на стройку скандальной АЗС на проспекте Независимости».

До даної публікації відповідачем було долучено протокол ОСББ «Молочник» № 3 від 09.09.2019. Зі змісту даного протоколу слідує, що на засідання членів правління ОСББ «Молочник» слухали голову правління ОСББ ОСОБА_1 з інформацією про лист ТОВ «ЮПІДЖІ» № 49 від 06.09.2019 щодо можливості здійснення будівництва АЗК, яке буде розташована по АДРЕСА_2 . Товариство зобов`язується, в разі отримання позитивного результату на користь юридичної особи, надати фінансову безповоротну допомогу в розмірі 200 тисяч гривень на потреби ОСББ. Вирішили: погодити здійснення будівництва АЗК, яка буде розташована по АДРЕСА_2 та прийняти фінансову безповоротну допомогу в розмірі 200 тисяч гривень на потреби ОСББ, яку перерахувати на погашення тіла кредиту в АБ «УКГАЗБАНК» на утеплення будинку.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що розміщена відповідачем ОСОБА_2 інформація на власній сторінці в соціальній мережі Facebook негативно характеризує позивача як голову правління ОСББ «Молочник». При цьому наведена інформація, викладена автором у формі категоричних стверджень про існування конкретних обставин (фактів), які нічим не підтверджені, є негативною, а тому суд першої інстанції дійшов висновку, що така інформація є недостовірною і такою, що порушує особисті немайнові права позивача та підлягає спростуванню.

Такий висновок суду є помилковим виходячи з наступного.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно зі статтею 10 Конвенції і частин другої та третьої статті 34 Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України).

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи вона є фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Згідно із частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (зокрема, пункту 46 рішення від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії»).

З урахуванням наведених норм матеріального права, прецедентної практики Європейського суду з прав людини, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, колегія суддів дійшла висновку про те, що поширена ОСОБА_2 інформація була його власними судженнями та оцінкою інформації, яка містилася в протоколі ОСББ «Молочник» № 3 від 09.09.2019. Таке поширення та оцінка отриманої інформації була зроблена з посилання на вказаний протокол та є оціночними судженнями відповідача, які ґрунтуються на його особистому трактуванні отриманої з даного джерела інформації.

Таким чином, така оцінка є вираженням суб`єктивної думки відповідача, фактично коментарем даного протоколу, тобто є не твердженням, а оцінкою отриманої інформації та власними висновками щодо цієї інформації. Такі висновки не можуть бути ані спростовані, ані підтверджені, а тому не можуть бути предметом спору.

Поширення таких висновків відповідачем повинно оцінюватись з точки зору суспільно відповідальної поведінки будь-якої особи перед суспільством, а аналіз таких висновків повинен здійснюватися суспільством на основі усієї інформації, отриманої з різних джерел.

Крім того, у разі якщо позивач є публічною особою, то суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист його гідності, честі чи ділової репутації, повинен ураховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції № 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканність особистого життя (далі - Резолюція).

У Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку із цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Також, відповідно до статі 17 закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» при розгляді справ суди застосовують Європейську Конвенцію з прав людини і практику суду як джерело права. Так, статтею 10 Конвенції з прав людини встановлено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Право на свободу вираження поглядів є не лише основною засадою демократії, але і передумовою здійснення багатьох інших прав і свобод, що гарантуються Конституцією.

Європейський суд з прав людини на підставі своєї практики застосування Конвенції встановив, що її 10 стаття обумовлює різний ступінь захисту для тих чи інших категорій вираження поглядів.

У рішенні від 07 лютого 2012 року «Аксель Спрінгер проти Німеччини» Європейський суд з прав людини вказав, що приватна особа, невідома для громадськості, може вимагати особливого захисту свого права на приватне життя, в той час як публічних осіб така норма не стосується.

У справах «Лінгенс проти Австрії» (1986 року); «Обершлік проти Австрії» (1991 року), у яких йшлось про публічну критику політиків, Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що публічні діячі повинні бути відкритими для критики з боку своїх опонентів.

З аналізу вказаних рішень вбачається, що Європейський суд з прав людини вважає порушенням статті 10 Конвенції з прав людини задоволення національними судами позовів публічних діячів про спростування поширеної проти них інформації та заборони поширення такої інформації, оскільки ступінь публічності, якого набули дії особи, ступінь її участі у публічній дискусії обумовлюють ступінь її толерантності, який вона повинна виявляти стосовно критики.

У зв`язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Отже, оскільки позивач ОСОБА_1 , є публічною особою, а тому свідомо відкрита для прискіпливого контролю за її особою з боку пересічних громадян. Крім того, враховуючи публічний статус позивача та те, що поширена інформація стосувалася її професійної діяльності на керівній посаді ОСББ, депутата Житомирської міської ради та мала суспільний інтерес для громади міста Житомира з приводу будівництва скандальної АЗС, позивач повинна бути терпимою до публічної критики, межа якої є ширшою від критики пересічних осіб.

Крім того, оскільки вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від зазначених вище вимог, то підстав для їх задоволення колегія суддів також не вбачає.

Таким чином, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, призвело до ухвалення у справі незаконного рішення, а тому останнє підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди та судових витрат з вищевказаних підстав (п.3, п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подану апеляційну скаргу.

Рішення в іншій частині в апеляційному порядку не оскаржено, тому не перевіряється судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 07 грудня 2020 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 4034,10 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 липня 2021 року.

Головуючий Судді