ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1145/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №697/323/21 Категорія: Скирда Б. К.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року : Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23 квітня 2021 року, постановлену в складі судді Скирди Б.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі житлового будинку та поділ в натурі земельної ділянки, повний текст ухвали виготовлено 26 квітня 2021 року, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ в натурі житлового будинку та поділ в натурі земельної ділянки.

Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідно до постанови про передачу майна в рахунок погашення боргу від 14 червня 2017 року та акту про передачу майна в рахунок погашення боргу він є власником 1/2 частини будинку з прибудовою, балконом та ґанком літ. А-2, а-2, загальною площею 158,7 м.кв. та 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 0,0867 кв.м., кадастровий номер :01:009:0397, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до відомостей з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, 08 серпня 2018 року право власності на вищевказане майно було зареєстроване на підставі рішення про державну реєстрацію прав власності та їх обтяжень, індексний номер 42484025 та 42487988.

Власником іншої 1/2 частини будинку з прибудовою, балконом та ґанком літ. А-2, а-2, загальною площею 158,7 м.кв. та 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 0,0867 кв.м., кадастровий номер :01:009:0397, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .

На даний час згоди між співвласниками будинку та земельної ділянки щодо їх поділу не досягнуто.

У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 просив суд виділити йому в натурі на праві особистої приватної власності 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23 квітня 2021 року заяву представника відповідача адвоката Бовшика Миколи Юрійовича про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі житлового будинку та поділ в натурі земельної ділянки задоволено.

Провадження у справі закрито з підстав передбачених п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що постановою Черкаського апеляційного суду від 05 березня 2020 року задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_2 . Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі житлового будинку та поділ в натурі земельної ділянки відмовлено.

Відповідно, суд першої інстанції прийшов до висновку про закриття провадження у справі у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду ухваленого з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано, що підставою скасування рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2019 року у справі № 697/2076/18 стало те, що суд апеляційної інстанції критично оцінив висновок експерта за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної експертизи та земельно-технічної експертизи, оскільки він не відповідав вимогам закону.

Скасовуючи рішення першої інстанції з підстав невідповідності вимогам закону висновку експерта за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно технічної експертизи від 12 червня 2019 року, з огляду на її обов`язковість у відповідній категорії справ, спір між сторонами фактично не було вирішено, тому відсутні підстави стверджувати про недоцільність продовження процесу.

Вказує, що підстави позову не є ідентичними, оскільки у справі № 697/2076/18 розглядалась можливість виділення в натурі певних житлових приміщень на підставі фактичної можливості цього, що було підтверджено висновком експертизи від 12 червня 2019 року, яку згодом було оцінено критично. В даній же справі експертизу не проведено, позивач відповідно до позовних вимог просить виділити йому в натурі Ѕ житлових приміщень та здійснити поділ земельної ділянки без вказівки на конкретні приміщення домоволодіння.

Також зазначає, що разом з позовом було подано клопотання про призначення комплексної судової будівельно-технічногї експертизи та земельно-технічної експертизи з метою вирішення питання можливості виділення в натурі Ѕ житлових приміщень та здійснення поділу земельної ділянки та визначення які саме приміщення можливо виділити. Вважає, що судом передчасно без вирішення питання про призначення експертизи з огляду на обов`язковість висновку експерта у відповідній категорії справ було вирішено клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу Черкаського апеляційного суду не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Вказана підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц ).

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить захистити його право.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, ухваленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи копій рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2019 року (а.с. 42-47) у справі № 697/2076/18 та постанови Черкаського апеляційного суду від 05 березня 2020 року (а.с. 61-64) у вересні 2018 рок ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ в натурі житлового будинку та поділ в натурі земельної ділянки.

Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідно до постанови про передачу майна в рахунок погашення боргу від 14 червня 2017 та акту про передачу майна в рахунок погашення боргу він є власником 1/2 частини будинку з прибудовою, балконом та ґанком літ. А-2, а-2, загальною площею 158,7 м.кв. та 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 0,0867 кв.м., кадастровий номер :01:009:0397, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до відомостей з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, 08 серпня 2018 року право власності на вищевказане майно було зареєстроване на підставі рішення про державну реєстрацію прав власності та їх обтяжень, індексний номер 42484025 та 42487988.

Власником іншої 1/2 частини будинку з прибудовою, балконом та ґанком літ. А-2, а-2, загальною площею 158,7м.кв. та 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 0,0867 кв.м., кадастровий номер :01:009:0397, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 .

На даний час згоди між співвласниками будинку та земельної ділянки щодо їх поділу не досягнуто.

У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 просив суд виділити йому в натурі на праві особистої приватної власності 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 04 лютого 2019 року за клопотанням позивача замінено неналежного відповідача ОСОБА_3 у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ в натурі житлового будинку та поділ в натурі земельної ділянки на ОСОБА_2 .

Тобто предмет спору (про поділ в натурі житлового будинку та поділ в натурі земельної ділянки ) у цій справі та у справі № 697/2076/18 є тотожним.

Тотожними є і підстави позову і склад сторін у вказаних справах.

Таким чином вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі житлового будинку та поділ в натурі земельної ділянки вже були предметом судового розгляду та за наслідками їх розгляду винесено судове рішення у справі, що набрало законної сили. Враховуючи те, що у даній справі, та у справі № 697/2076/18 в якій ухвалено рішення, що набрало законної сили, суб`єктний склад, предмет і підстави позову є тотожними, висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги, про те, що підстави позову не є ідентичними, оскільки в розглянутій справі суд оцінив критично проведену експертизу, а в даній справі суд експертизу не призначав, є безпідставними, оскільки експертиза є доказом (ст..76 ЦПК України), а докази не входять ні до поняття предмету, ні до поняття підстав позову, а відтак не можуть бути враховані при встановлені наявності (відсутності) обставин передбачених п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд, не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст.367,368,374,375,381,382,383,384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі житлового будинку та поділ в натурі земельної ділянки залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 8 липня 2021 року.

Судді