Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/417/21
Провадження № 2/553/485/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
02.07.2021м. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючої судді Крючко Н.І.,
при секретарі Іжик А.В.,
розглянувши у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника позивача адвоката Дробаха Артура Едуардовича до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Подільська районна у м. Полтаві рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою та виділення в натурі частини домоволодіння в окремий об`єкт нерухомого майна,-
У лютому 2021 року позивач ОСОБА_1 в особі представника позивача адвоката Дробаха Артура Едуардовича звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Подільська районна у м. Полтаві рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою та виділення в натурі частини домоволодіння в окремий об`єкт нерухомого майна, в якому просив припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на Ѕ частини житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 ,виділивши та визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , як на окремий об`єкт нерухомого майна, що складає одиницю, з подальшою можливістю присвоїти окрему адресу без порушення його цільового призначання належну ОСОБА_1 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що складається з: частини житлового будинку літ. «Б-1» загальною площею 49,6 м2, житловою площею 27,9 м2 у складі приміщень (додаток № 2 Висновку експерта № ) : кухня №1 площею 12,2 м2, житлова кімната № 2 площею 14,7 м2, кімната № 3 площею 13, 2, санвузол № 4 площею 1,1 м2, сіни № 8,4 м2, в тому числі : сарай «Г», сарай «Е», погріб «е», гараж «Л», вигріб № 3, ворота хвіртка № 7, визначити порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , загальною площею 889 м2,виділивши в користування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , земельну ділянку площею 353 м2 (згідно додатку № 2 до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 116 виконаного судовим експертом Федоровим Дмитром Федоровичем, зафарбовано зеленим кольором), в користуванні ОСОБА_2 , залишити земельну ділянку площею 536м2 (згідно додаток № 2 до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 116 виконаного судовим експертом ОСОБА_3 ,зафарбовано жовтим кольором).
Згідно ухвали суду від 05 квітня 2021 року відкрито загальне позовне провадження, призначено справу до підготовчого провадження.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Дробаха А.Е. в судове засіданні не з`явились, але надали на адресу суду заяви, в яких прохали проводити судовий розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином.
Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Подільська районна у м. Полтаві рада, в судове засідання представник не з`явився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представника, при вирішенні спору покладались на розсуд суду.
Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких обставин в разі якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засіданні без поважних причин або без повідомлення причини та відповідачем не було подано відзив, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.
Судом встановлено, позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 1/2 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .
Інша Ѕ частини належить його рідному брату ОСОБА_2 .
В позові позивачем вказувалось про те, що останнім часом взаємовідносини між сторонами погіршилися, вони не можуть знайти спільної мови з приводу порядку користування земельної ділянкою, спільної приватизації земельної ділянки, виділення частин домоволодіння в натурі. Причиною непорозумінь по переліченим питанням є не бажання відповідача сприяти в оформлення документів по будь якому з питань. Він веде себе пасивно, та відмовляється вчиняти дії, без яких позивач не може в повній мірі реалізувати своє право на вільне володіння, користування та розпорядження приватною власністю, в тому числі і оформлення права приватної власності на земельну ділянку.
Таким чином, відповідач по суті обмежує право позивача вільно розпоряджатися своєю часткою домоволодіння, оскільки без його згоди він немає змоги виготовити технічну документацію на земельну ділянку і як наслідок не може зареєструвати земельну в Державному земельному кадастрі та отримати кадастровий номер.
Статтею 377 Цивільного кодексу та частиною 6 статті 120 Земельного кодексу прямо зазначено, що кадастровий номер земельної ділянки є істотною умовою для укладення договору відчуження житловий будинок (будівлю або споруду).
Позивачем вказувалось про те, що відповідно без виготовлення технічної документації із землеустрою не можливо присвоїти земельній ділянці кадастровий номер, а відтак неможливо відчужити приватний житловий будинок. В зв`язку з чим, позивачем у позові вказувалось про те, що він обмежений в праві розпорядження приватною власністю, тому був змушений звернутися до суду з вказаним позовом.
З матеріалів справи вбачається, що 13 січня 2021 року, позивач направив відповідачу ОСОБА_4 офіційну пропозицію з проханням укласти у нотаріальному порядку Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна (житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 ) в самостійний об`єкт, та встановити порядок користування земельною ділянкою за умовами та варіантами, що будуть з ними спільно узгоджені та закріплені у замовленому висновку - дослідженні щодо технічної можливості виділу в натурі належних сторонам часток з об`єкта нерухомого майна. На надіслану пропозицію від відповідача жодної відповіді не надходило.
Так, у дослідницькій частині та на кресленнях додатку № 2 Висновку експерта № 116 від 28.12.2020 року наведено розподіл земельної ділянки за адресою : АДРЕСА_1 , який установлений відповідно до фактичного користування наступним чином : - ділянка плою 353 м2 виділяється ОСОБА_1 для обслуговування житлового будинку літ. Б-1, відповідних господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) позначена зеленим кольором; ділянка площею 536 м2 виділяється ОСОБА_2 для обслуговування житлового будинку А-1, відповідних господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) позначена жовтим кольором.
За результатами проведеного дослідження експерт дійшов висновку, що виділити у самостійний об`єкт нерухомого майна житловий будинок з літ. Б-1 з господарськими будівлями та спорудами, а саме : сарай літ. Г, сарай літ. Е, погріб літ. е, гараж літ. Л, вигріб № 3, ворота хвіртка № 7 що складають Ѕ частку, за адресою : АДРЕСА_1 , технічно можливо при цьому площа земельної ділянки для обслуговування житлового будинку літ. Б-1 (додаток №2) складає 353 м2.
На підставі проведених розрахунків експерт встановив, що ринкова вартість житлового будинку літ. Б-1 з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою : АДРЕСА_1 , що складають частку ј + ј = 1/2 , станом на дату проведення дослідження, без ПДВ, складає 192 200 (сто дев`яносто дві тисячі двісті гривень) гривень ( а.с.23-33).
Зміст права власності полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, що закріплено у статті 317 ЦК України.
Суб`єктивне право власності це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (стаття 316Цивільного кодексу України). Це означає, що суб`єктивне право власності є абсолютним. Суб`єктивне право власності це також забезпечена законом міра можливої поведінки фізичної і юридичної особи щодо володіння користування та розпорядження належним особі майном. Правомочність володіння це юридично забезпечена можливість власника бути в безпосередньому фактичному зв`язку з річчю. Володіння треба розуміти як постійну можливість матеріального зв`язку власника з річчю. При наявності юридичних підстав володіння називають титульним. Воно пов`язане з волевиявленням власника.
За приписами статті 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд; усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Або, він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 321 ЦК право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів осіб.
За правилами статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Частиною 2ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.1ст. 321 ЦК Україниправо власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
Постановою Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок « від 04.10.1991 року, при вирішенні спорів про виділ в натурі частко житлового будинку, що є спільною частковою власністю, судам слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру).
За нормами Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунок часток об`єктів нерухомого майна, яка затверджена наказом Міністерства з питань житлово комунального господарства України від 18.06.2007 року №55, виділ частки в натурі нерухомого майна здійснюється з наданням Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкту нерухомого майна.
Пунктом 2.7. Інструкції спори щодо поділу об`єктів нерухомого майна вирішуються в судовому порядку.
Так як відповідач не надав позивачеві згоди на укладення договору про виділ ( поділ) нерухомого майна, існує спір, який вирішується у судовому порядку.
Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.
Згідно п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вказується, що при встановленні порядку користування земельною ділянкою необхідно враховувати можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я..
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 є законними і обґрунтованими.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 15, 16, 328,317, 364 ЦК України, ст.ст. 4, 12,13, 206, 264-265, 279, ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 в особі представника позивача адвоката Дробаха Артура Едуардовича до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Подільська районна у м. Полтаві рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою та виділення в натурі частини домоволодіння в окремий об`єкт нерухомого майна задовольнити.
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на Ѕ частини житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 ,виділивши та визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , як на окремий об`єкт нерухомого майна, що складає одиницю, з подальшою можливістю присвоїти окрему адресу без порушення його цільового призначання належну ОСОБА_1 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що складається з: частини житлового будинку літ. «Б-1» загальною площею 49,6 м2, житловою площею 27,9 м2 у складі приміщень (додаток № 2 Висновку експерта № ) : кухня №1 площею 12,2 м2, житлова кімната № 2 площею 14,7 м2, кімната № 3 площею 13, 2, санвузол № 4 площею 1,1 м2, сіни № 8,4 м2, в тому числі : сарай «Г», сарай «Е», погріб «е», гараж «Л», вигріб № 3, ворота хвіртка № 7.
Визначити порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , загальною площею 889 м2,виділивши в користування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , земельну ділянку площею 353 м2 (згідно додатку № 2 до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 116 виконаного судовим експертом Федоровим Дмитром Федоровичем, зафарбовано зеленим кольором), в користуванні ОСОБА_2 , залишити земельну ділянку площею 536м2 (згідно додаток № 2 до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 116 виконаного судовим експертом Федоровим Дмитром Федоровичем,зафарбовано жовтим кольором).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиН. І. Крючко