Єдиний унікальний номер судової справи: 225/2783/18
Номер провадження: 2-п/225/10/2021
УХВАЛА

іменем України

06 липня 2021 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Соляник А.В.,

за участю

секретаря Андрієвої Т.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 (адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі №225/2783/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 26.02.2019 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики.

Свої вимоги мотивує тим, що у лютому 2021 року він дізнався про наявність виконавчого провадження відносно себе, порушеного Державним виконавцем на підставі Заочного рішення, ухваленого Дзержинським міським судом.

Як вдалося з`ясувати, 26.02.2019 року Дзержинським міським судом у справі №225/2783/18 було ухвалено заочне рішення, згідно якого було визначено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про стягнення суми боргу за договором позики задовольнити; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в розмірі 521 600 грн., судовий збір у розмірі 5226 гривень.

Заявник заявляє про свою незгоду з ухваленням даного заочного рішення та заявляє про його перегляд з наступних підстав.

Справа надійшла до суду та була зареєстрована в 2018 році. Так другим абзацом описової частини рішення зазначено, що Ухвалою від 20.07.2018 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче засідання.

Крім того в рішенні зазначено, що відповідно до довідки ПАТ «Державний ощадний банк України» станом на 22.05.2018 року 100 доларів США становить 2608,3615 грн. (а.с.7). Таким чином можна дійти висновку про те, що позовна заява була сформована не раніше травня 2018 року. Поряд із тим сайт судової влади містить відомості про дату надходження даної позовної заяви до судової установи - 08.06.2018 року. Разом із тим звіт з авторозподілу справи свідчить про те, що дана заява надійшла до суду 8 червня 2018 року й авторозподіл відбувався о 11:02:57 год.

В той же час, згідно змісту рішення, в позовній заяві було зазначено, що 07.02.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики від 07.02.2013 року, посвідчений державним нотаріусом Дзержинської держави контори Донецької області. Відповідно до договору позики позивач надав у власність відповідачу грошові кошти. Зазначену суму відповідач зобов`язався повернути позивачу готівкою на руки до 07.02.2014 року.

Таким чином порушення права позивача відбулося з 08.02.2014 року. Тобто більш ніж за чотири роки та чотири місяці до моменту звернення до суду з позовом.

Таким чином, ОСОБА_3 вважає, що позовну заяву подано до суду з порушенням строків позовної давності, а рішення суду не містить відомостей про вирішення питань, пов`язаних з порушенням позивачем строків позовної давності, а також з порушенням правил підсудності у справі.

Водночас із тим рішення містить відомості про те, що відповідач про час та місце розгляду справи нібито був належним чином повідомлений шляхом опублікування оголошення про виклик па офіційному веб-сайті Судової влади України. Проте в рішенні не міститься жодних відомостей про те, що судом встановлювалося місце проживання відповідача і на адресу суду не надійшло таких відомостей, що мало стати підставою для розміщення оголошення про виклик па веб-сайті Судової влади України. Таким чином виклик до суду за допомогою розміщення оголошення на веб-сайті Судової влади України не г належним повідомленням про виклик з огляду на порушення процедури його проведення.

ОСОБА_3 вважає, що його, як відповідача, не було належним чином повідомлено про призначене судового засідання на 26.02.2019 року. У випадку належного повідомлення про судовий розгляд сторона відповідача мала б можливість для вчинення належної процесуальної реакції та такою можливістю неодмінно скористалася б.

Заявник також зазначає, що змісту сайту Дзержинського міського суду Донецької області, виклик відповідача у справі відбувався на етапі судового розгляду в 2019 році (21 січня та 4 лютого відповідно), що підтверджує факт того, що позивачеві не було надано навіть теоретичної можливості скористатися правом на подачу відзиву на позов та іншими процесуальними правами у справі.

Заявник зазначає, що електронне інтернет-посилання на судовий виклик від 28.01.2019 року, розміщений на веб-сайті Дзержинського суду в судове засідання 04.02.2019 року не відповідає вимогам ч.11 ст.128 ЦПК України, згідно якої відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, ... викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. Так оголошення розміщено 28 січня, а судове засідання призначене на 4 лютого, тобто - через сім днів після розміщення оголошення, замість десяти днів.

Разом із тим, заявник зазначає, що він не є юристом, є пенсіонером, законослухняним громадянином що має зареєстроване місце проживання на підконтрольній території; не зобов`язаний цікавитися змістом офіційного веб-сайту Судової влади України. Про наявність судової справи відносно себе не знав та не зобов`язаний був знати в силу того, що попередні претензії з боку позивача як в період позовної давності так і за її межами до нього не пред`являлися.

Заявник вважає, що суд позбавив його можливості надати докази та відзив на позовну заяву й своєю Ухвалою від 17.08.2018 підготовче провадження закрив та перейшов до розгляду справи по суті.

Таким чином заявник не з`явився на судове засідання, на якому було ухвалено спірне судове рішення та не повідомив про причини своєї неявки відносно цього засідання виходячи з того, що він взагалі не знав про дату та час засідання та не був належним чином повідомлений про календарну дату останнього.

В той же час в позовній заяви позивачем зазначено поштову адресу відповідача. Однак за даною адресою жодних повісток або судових викликів на дату винесення заочного рішення не надходило, що свідчить про відсутність належного повідомлення відповідача про місце, дату та час судового засідання. Позивач же приховав від суду відомості про наявність у відповідача реєстрації на підконтрольній частині України й тим самим створив умови для унеможливлення повідомлення відповідача про судовий розгляд.

Крім того на мобільний номер ОСОБА_3 не надходило жодних СМС-повідомлень про призначене судове засідання 26.02.2019 року.

Особливою умовою для ухвалення заочного рішення є повторна неявка в судове засідання Відповідача. Заочне рішення не містить відомостей про повторну неявку відповідача до суду.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі №225/2783/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики

Заявник в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, однак про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.79)

Заінтересована особа та її представник адвокат Саєнко О.М. в судове засідання не прибули. Представником заінтересованої особи надано до суду надано заяву про розгляд справи без їх участі (ав.с.77)

Суд, дослідив матеріали справи, повно та всебічно з`ясував обставини справи, розглянув надані докази, виходячи з принципів законності, об`єктивності, справедливості та розумності, доходить таких висновків:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 26.02.2019 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики.

26.02.2019 року Дзержинським міським судом у справі №225/2783/18 було ухвалено заочне рішення, згідно якого було визначено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про стягнення суми боргу за договором позики задовольнити; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в розмірі 521 600 грн., судовий збір у розмірі 5226 гривень (а.с.46-48)

В обґрунтування своїх вимог представник заявника зазначив, що матеріали справи не містять належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів на підтвердження реальної обізнаності заявника про існування даної справи та дійсного доведення до заявника відповідної інформації, пов`язаної з її розглядом. Окрім того зазначив, що з рішенням суду заявник не погоджується, оскільки, як було зазначено в позовній заяві, 07.02.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики від 07.02.2013 року, посвідчений державним нотаріусом Дзержинської держави контори Донецької області. Відповідно до договору позики позивач надав у власність відповідачу грошові кошти. Зазначену суму відповідач зобов`язався повернути позивачу готівкою на руки до 07.02.2014 року. Таким чином порушення права позивача відбулося з 08.02.2014 року. Тобто більш ніж за чотири роки та чотири місяці до моменту звернення до суду з позовом, що свідчить про те, що позовну заяву було подано з порушенням строків позовної давності, а також з порушенням правил підсудності у справі.

З огляду на викладене суд зазначає таке:

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави у своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Згідно ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд скасовує заочне рішення, якщо визнає, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, лише за сукупністю цих умов у суду є підстави для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 26.02.2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про стягнення суми боргу за договором позики задовольнити; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в розмірі 521 600 грн., судовий збір у розмірі 5226 гривень.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи оголошення про виклик до суду, які опубліковані на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с.15-16, 24-25,28-29, 32-33, 35-36,38-39,41-42). Отже, ці обставини підтверджують доводи заявника про необізнаність відповідача щодо перебування в провадженні суду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики, а також обізнаності щодо дати часу і місця розгляду справи по суті.

Також, суд зазначає, що в заяві про перегляд заочного рішення відсутні посилання на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при ухваленні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є, за своїм змістом, непогодженням з рішенням по суті.

Тобто, наявності одночасно всіх умов для скасування заочного рішення судом не встановлено.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що підстави для застосування ст. 288 ЦПК України відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

За таких обставин, заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі №225/2783/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 (адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі №225/2783/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику право на оскарження заочного рішення суду в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.В.Соляник