справа № 489/3756/15-ц провадження №2-др/489/2/21
18 березня 2021 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.,
секретаря судового засідання Долгорученко Т.С.,
прокурора Чорнобривець Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву Миколаївської місцевої прокуратури № 2, правонаступником якої є Окружна прокуратура міста Миколаєва, про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом прокурора Ленінського району міста Миколаєва (правонаступник Миколаївська місцева прокуратура №2) до ОСОБА_1 , Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції в Миколаївській області, третя особа Миколаївська міська рада, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійним та скасування державної реєстрації
Прокурор звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідачів судового збору в розмірі 1600,00 грн.
В обґрунтування заяви вказано, що позов прокурора було залишено без розгляду ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 10.08.2017, яка скасована ухвалою апеляційного суду від 30.08.2017. 29.03.2018 Ленінським районним судом міста Миколаєва позовні вимоги прокурора задоволено, але суд не вирішив питання стягнення з відповідачів судового збору в сумі 1600,00 грн., сплаченого Миколаївською обласною прокуратурою за подання апеляційної скарги на ухвалу від 10.08.2017.
У судовому засіданні прокурор заяву підтримала та попросила задовольнити.
Відповідачі та третя особа в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду заяви прокурора.
Крім того, направлена на адресу проживання відповідача ОСОБА_1 судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання.
Суд, вислухавши прокурора та ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дійшов наступного.
Із матеріалів цивільної справи встановлено, що в червні 2015 року прокурор Ленінського району м. Миколаєва звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції в Миколаївській області, третя особа - Миколаївська міська рада, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та скасування державної реєстрації.
Ухвалою судді від 01.08.2017 позовну заяву прокурора залишено без розгляду, але її було скасовано ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 30.08.2017, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
29.03.2018 Ленінським районним судом міста Миколаєва ухвалено рішення яким позовні вимоги прокурора задоволено; визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 з однієї сторони, та ОСОБА_1 - з іншої, та зареєстрований 08.11.2002 на Універсальній Товарній біржі Фенікс за №239; скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на вказану квартиру.
Із вказаного рішення вбачається, що суд при його ухваленні не вирішив питання розподілу судових витрат, а саме судового збору в сумі 1600,00 грн. понесених Прокуратурою Миколаївської області за подання апеляційної скарги на ухвалу від 10.08.2017, що підтверджується платіжним дорученням № 1204 від 10.08.2017.
Відповідно до частини першої статі 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пунктом 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ЦПК.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За таких обставин враховуючи, що при ухваленні рішення від 29.03.2018 судом не було вирішено питання розподілу судових витрат, заява прокурора є обґрунтованою та підлягає задоволенню шляхом стягнення понесеного прокуратурою у зв`язку із розглядом справи судового збору з відповідача ОСОБА_1 , неправомірними діями якої було набуто право власності на нерухоме майно, що встановлено вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 21.06.2016.
Керуючись пунктом 3 частини першої статті 270, статтею 273 ЦПК України, суд
Заяву Окружної прокуратури міста Миколаєва, яка є правонаступником Миколаївської місцевої прокуратури № 2, задовольнити та ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом прокурора Ленінського району міста Миколаєва (правонаступник Миколаївська місцева прокуратура №2) до ОСОБА_1 , Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції в миколаївській області, третя особа - Миколаївська міська рада, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійним та скасування державної реєстрації.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Миколаївської обласної прокуратури судовий збір в сумі 1600,00 грн.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст додаткового рішення складено 18.03.2021.
Суддя І.В.Коваленко