Провадження № 22-ц/4808/647/21
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Максюта
У Х В А Л А

23 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Бойчука І.В., Василишин Л.В.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю представника апелянта ОСОБА_1 адвоката Гори Н.Ю., представника позивача ОСОБА_2 адвоката Павликівської Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Гори Надії Юріївни про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчак Олег Володимирович, про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчак О.В., про визнання заповіту недійсним.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2021 року позов задоволено. Визнано недійсним заповіт ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , посвідчений 08 травня 2018 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчаком Олегом Володимировичем та зареєстрований в реєстрі за № 675. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Не погодившись з даним судовим рішенням, представника ОСОБА_1 адвокат Гора Н.Ю. подала апеляційну скаргу і клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи.

В обґрунтування зазначено, що висновок судово-психіатричного експерта від 30.12.2019 року №305/2019 містить істотні недоліки та порушення, які ставлять під сумнів його достовірність та допустимість як доказу.

Зокрема, у листі від 14.06.2019 №259/6083 та у клопотанні від 25.09.2019 №354/8143 керівник установи та судовий експерт наполягали на наданні пояснень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 чи інших осіб. Однак в подальшому проведено експертизу без урахування пояснень вказаних осіб, при цьому експерт обмежилася вказівкою на те, що зазначених осіб в судовому засіданні не опитували. Тобто, отримавши відмову в задоволенні клопотання про виклик свідків, експерт не відмовилася від надання висновку на підставі ч.8 ст.72 ЦПК України.

На момент проведення експертизи у матеріалах справи були письмові пояснення нотаріуса Юрчака О.В. та протоколи опитування ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 . Проте, як видно із висновку, експертом не досліджувались письмові пояснення вказаних осіб у ході проведення експертного дослідження.

Експертиза була проведена без відомостей про те, чи перебував ОСОБА_3 за життя на психіатричному та наркологічному обліку (без відправної точки, для визначення його психічного здоров`я). У матеріалах справи міститься відповідь КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» про те, що ОСОБА_3 за амбулаторною або психіатричною медичною допомогою не звертався і на обліку не перебував. Однак, дана інформація була отримана вже після завершення судово-психіатричної експертизи, тому об`єктом експертного дослідження не була.

На думку заявника, наведені обставини вказують на невідповідність висновку судово-психіатричного експерта від 30.12.2019 №305/2019 вимогам статті 3 Закону України «Про судову експертизу».

Експертне рішення про нездатність ОСОБА_3 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент оспорюваного заповіту 08.05.2018 не випливає зі змісту експертного висновку і суперечить об`єктивним даним, які свідчать про його достатню психічну адекватність: ОСОБА_3 ніколи не мав інвалідності, у тому числі з психіатричних підстав; ніколи не порушувалось питання про визнання його недієздатним або обмежено дієздатним та про призначення йому опікуна чи піклувальника; жодного разу сімейний лікар не направляла ОСОБА_3 на консультацію до лікаря-психіатра.

Зазначає, що матеріали справи та медична документація не містять даних про те, що на момент посвідчення заповіту 08.05.2018 ОСОБА_3 був у неконтактному або несвідомому стані. А матеріали справи, а саме медична документація за 04,05,06 та 10 травня містить суперечливу інформацію. Неузгодженість медичних документів суттєво підвищує значення показань свідків і необхідність їх комплексного аналізу.

Незважаючи на те, що стан ОСОБА_3 був розцінений експертом як стан глибокої астенії, у підсумковому висновку був встановлений діагноз органічного розладу особистості, який не відповідає попередньому твердженню експерта про астенію.

Також у ході проведення експертизи були допущені істотні процедурні порушення.

За даних обставин, на думку заявника, призначення повторної експертизи та доручення її проведення іншому експерту буде дієвим процесуальним механізмом для захисту порушених прав ОСОБА_1 .

Просить визнати висновок судово-психіатричного експерта від 30.12.2019 №305/2019 необґрунтованим та таким, що суперечить іншим матеріалам справи. Призначити у справі повторну посмертну судово-психіатричну експертизу, на в рішення якої поставити такі питання:

- Чи страждав ОСОБА_3 на будь-який психічний розлад на момент складання заповіту 08.05.2018?

- Чи був здатний ОСОБА_3 за своїм психічним станом усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент складання заповіту 08.05.2018?

Проведення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи просить доручити експертам Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» (вул. Кульпарківська, 95 м. Львів, 79021).

Вислухавши думку представника апелянта ОСОБА_1 адвоката Гори Н.Ю., представника позивача ОСОБА_2 адвоката Павликівської Г.М., перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи та необхідність призначення додаткової посмертної судово-психіатричної експертизи, з огляду на таке.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5, том 1).

Із заповіту від 08.05.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчаком О.В., ОСОБА_3 заповів все належне йому майно з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось і взагалі, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті ОСОБА_9 . В зв`язку з хворобою текст заповіту прочитано в присутності свідків: ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , підписано ОСОБА_7 (а.с.64, том 1).

Із тексту заповіту встановлено, що на прохання ОСОБА_3 цей заповіт складено о тринадцятій годині 40 хвилин з його слів приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчаком О.В., та записано за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, за його дорученням, у зв`язку з хворобою, заповіт йому прочитано вголос свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_5 .. У зв`язку з хворобою заповідача заповіт посвідчено о чотирнадцятій годині 00 хвилин за місцем проживання заповідача: АДРЕСА_1 у двох примірниках, один з яких призначено для зберігання у справах приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчака О.В. ( АДРЕСА_2 ), а другий викладений на бланку нотаріальних документів, - у заповідача. У зв`язку з хворобою, на його прохання та за його дорученням, в його присутності та в присутності нотаріуса та свідків, текст заповіту підписано гр. ОСОБА_7 . Свідки ствердили, що стан здоров`я заповідача не викликає сумніву в тому, що адекватно сприймає посвідчення заповіту на користь обумовленого ним спадкоємця і робить це вільно. У зв`язку з хворобою заповідача, заповіт посвідчено за місце проживання заповідача: АДРЕСА_1 .

Також у заповіті зазначено, що у зв`язку з хворобою ОСОБА_3 не може особисто прочитати уголос та підписати текст заповіту, за його дорученням у його та нотаріуса присутності текст заповіту до його підписання зачитаний уголос запрошеними ним свідками ОСОБА_10 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та ОСОБА_5 , що проживає у АДРЕСА_4 , та підписаний ОСОБА_7 . Нотаріусом посвідчено справжність підпису ОСОБА_7 .

Із матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції була призначена у справі посмертна судово-психіатрична експертиза з метою визначення психічного стану заповідача на час підписання заповіту.

Під час проведення експертизи експерт КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я» наполягав на наданні пояснень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 чи інших осіб (а.с.74,167, том 2), направивши клопотання від 14.06.2019р. та 25.09.2019 року. Однак вказане клопотання безпосередньо судом до надання висновку експертом виконане не було, а у матеріалах справи наявні протоколи опитування свідків, проведені представниками сторін, а також свідки були допитані після надання висновку експертом.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №305/219 від 30.12.2019 року, складеного судово-психіатричним експертом вищої кваліфікаційної категорії 2-го кваліфікаційного класу (свідоцтво №97 дійсне до 18.02.2024 року) КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я» Михайлів Н.П. встановлено, що підекспертний ОСОБА_3 станом на 08 травня 2018 року страждав психічним розладом - органічним розладом особистості і поведінки, зумовленим дисфункцією головного мозку у формі глибокої астенії, що згідно МКХ-10, Р07.8., не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними на час складання заповіту 08 травня 2018 року. Чи вживання хворим призначених медикаментів (зокрема таблеток морфіну та трамадолу) впливало на психічний стан ОСОБА_3 в період з 04.05.2018 року по 10.05.2018 року, визначити не вдається (т.2 а.с.220-227).

Із медичної документації встановлено, що ОСОБА_3 надавалася медична допомога лікарем ОСОБА_11 .

Згідно відповіді Генерального директора КП Некомерційне підприємство Мулика М. на запит адвоката Шипова К.Ю. від 25.03.2020 року №2793, ОСОБА_3 в КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психологічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» за амбулаторною/або психіатричною медичною допомогою не звертався і на обліку не перебував.

У судовому засіданні судовий експерт надала роз`яснення свого висновку, зазначивши, що дійсно зверталася із клопотанням до суду про допит свідків, оскільки при проведенні судової психіатричної експертизи показання свідків мають допоміжне значення і повинні бути враховані для надання відповідей на поставлені експерту питання. Хоча і суд не допитав свідків, ця обставина не могла бути підставою для відмови у наданні висновку експерта, оскільки можливо було зробити висновок на підставі наявних матеріалів. У разі допиту свідків судом можливе проведення додаткової експертизи.

Висновок експерта узгоджується із Порядком проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 травня 2018 року № 865, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 червня 2018 року за № 719/32171.

Оскільки клопотання експерта щодо допиту свідків безпосередньо у суді на день проведення експертизи не виконано судом, тому не можна ставити у провину експерту неврахування показань свідків при складанні висновку. Судовий експерт на основі наявних матеріалів, які їй дали можливість визначити психічний стан особи, відмовитися від надання висновку не мала права, бо такі дії могли бути кваліфіковані як відмова від виконання експертом своїх обов`язків, за що передбачена кримінальна відповідальність. У разі якщо не були досліджені показання свідків, у тому числі і їх письмові пояснення це не є підставою для визнання висновку експерта недопустимим доказом та призначення повторної експертизи. Ця неповнота висновку може бути усунена під час проведення додатної експертизи. При цьому це не означає, що експерт з урахування пояснень свідків не може дійти іншого висновку.

За змістом ст. 113 ч. 1 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про можливість призначення додаткової посмертної судово-психіатричної експертизи.

Під час проведення експертизи експертом повинні бути досліджені усі показання свідків, зокрема, як письмові, які наявні у матеріалах справи, так і безпосередньо надані у суді, зафіксовані на технічних носіях.

Так, у судове засідання не з`явилися свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , представники сторін не наполягали на їх допиті безпосередньо у суді, тому можливо взяти до уваги протоколи допиту цих свідків представниками сторін.

Свідок ОСОБА_5 була допитана представником відповідачки ОСОБА_1 адвокатом Шиповим К.Ю. 28 січня 2019 року (а.с.116-120 том 2) та подала заяву від 25.11.2020 року, посвідчену приватним нотаріусом Михайляк М.Б. ( а.с.167-168 том 3) про те, що була свідком під час посвідчення заповіту ОСОБА_3 , зазначивши, що заповідач правильно реагував на оточуючих, події, чітко і ясно відповідав на питання, спілкувався нормально, в день підписання заповіту він був у ліжку і не міг вставати, жодних незвичних рис поведінки та мови вона не помітила. Свідок ОСОБА_5 відмовилася відповідати на запитання представника ОСОБА_2 адвоката Павликівської Г.М. (а.с.146-147 том 3).

Свідок ОСОБА_11 опитана представником позивачки ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_12 та пояснила, що була лікуючим лікарем заповідача ОСОБА_3 , 04.05.2018 р. з метою знеболення призначила йому морфіну гідро хлорид по 10 мг кожні 4 години, а 8 або 9 травня 2018 року зателефонувала ОСОБА_1 і повідомила, що стан здоров`я ОСОБА_3 значно погіршився і тому вона порадила оформити його перебування у хоспісі ( а.с.140 -142 том 3).

Судом апеляційної інстанції допитано третю особу ОСОБА_4 у якості свідка, свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , із пояснень яких встановлено наступне.

Нотаріус ОСОБА_4 пояснив, що за посвідченням заповіту зверталася особа, на користь якої він був посвідчений ( ОСОБА_13 ). Був у заповідача ОСОБА_3 удома 04 травня спілкувався з ним, з`ясовував чи є інші спадкоємці, яких не виявилося. 06 травня прийшов для посвідчення заповіту за місцем проживання заповідача, але ОСОБА_3 спав, його стан був важкий, не стали турбувати. Наступного разу прийшов 08 травня, ОСОБА_3 був ослаблений, було зрозуміло, що заповідач не зможе підписати заповіт. Нотаріус з`ясовує психо-емоційний стан особи, а не психо-фізичний стан. Потрібно було з`ясувати волю ОСОБА_3 , він був у важкому стані. Свідки, які були сусідами, підтверджували, що спадкоємців у нього немає, з сестрою не спілкувався, а з ОСОБА_13 він проживав. 08 травня ОСОБА_3 перебував в ослабленому стані, відповідав на запитання, нотаріус все чув, склалося враження, що заповідач розумів значення своїх дій. ОСОБА_13 знаходилася в іншій кімнаті. ОСОБА_3 не рухався самостійно, але говорив, спілкувався, відповів на привітання, говорив «так», «ні», «хочу», «знаю». Про приїзд швидкої допомоги йому не повідомляли у ті дні. Йому відомо, що підписант ОСОБА_14 є дочкою ОСОБА_13 , але це не було перешкодою для підписання нею заповіту. ОСОБА_3 говорив, що не може підписати. Нотаріус самостійно встановлює дієздатність. Порядком вчинення нотаріальних дій не передбачено залучення спеціалістів, в тому числі і лікаря. 06 травня ОСОБА_3 спав. Спілкувався з ним 04 і 08 травня. Після першого спілкування розумів, що він ослаблений, але бажає скласти заповіт. 08 травня він перепитував у ОСОБА_3 , чи він розуміє, що прийшов нотаріус, на що отримав стверджувальну відповідь. Мова була тиха і слабка, потрібні були зусилля, щоб озвучити. Не пригадує, чи ОСОБА_3 відразу давав відповіді, чи повторював питання, чи ні. Був переконаний, що заповідач усвідомлює значення своїх дій. Зазначив, що не спеціаліст, щоб надавати оцінку, але на його думку ОСОБА_3 розумів настільки, щоб скласти заповіт. Ідентифікаційний код і паспорт громадянина України принесли під час написання ним тексту. Не пригадує, хто передав документи заповідача (дали ті особи, які були присутні в кімнаті). ОСОБА_13 передала його документи. Про те, що 04 травня ОСОБА_3 прийняв наркотичні засоби, йому (нотаріусу) не було відомо. Запитував, чи є у заповідача діти, що останній заперечив.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що напередодні 08 травня (дату не пам`ятає) просив її ОСОБА_3 покликати священика ОСОБА_15 для сповіді. Вона привела священика і ОСОБА_16 подякував, сказавши свідомо, гарно: «Я Вам дуже дякую»). Через два дні ОСОБА_3 подзвонив та попросив її та ОСОБА_17 бути свідком. Вона погодилась, а 08 числа, у інший день, прийшла ОСОБА_1 і повідомила, що потрібно іти свідком. Зайшли вона та ОСОБА_17 , ОСОБА_3 лежав, запросив присісти, усміхався. Видно, що був хворий, але свідомий. Нотаріус вже знаходився у кімнаті, повідомив, хто знаходиться у кімнаті ОСОБА_14 , нотаріус, ОСОБА_18 , ОСОБА_3 та вона ( ОСОБА_10 ). ОСОБА_3 запропонував їй ( ОСОБА_14 ) підписати (заповіт).

Свідок ОСОБА_10 також була опитана представником ОСОБА_1 адвокатом Шиповим К.Ю. 28 січня 2019 року, представником ОСОБА_2 адвокатом Павликівською Г.М. 26 травня 2020 року (а.с.143-145 том 3) та подала заяву із поясненнями від 25.11.2020 року, посвідчену нотаріусом Михайляк М.Б. (а.с. 121-125 том 2, 170-171 том 3)

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_1 доводиться їй матір`ю. Орієнтовно після 04.05.2018 зателефонувала ОСОБА_13 і повідомила, що стан ОСОБА_3 раптово погіршився. На її прохання вона через день приїхала. Побачила, що ОСОБА_3 ослаблений, були запаморочення, був у поганому настрої, тому що раніше вів активний спосіб життя, щодня ходив на прогулянки. Йому було фізично важко переміщуватися по квартирі, лежав у ліжку, вони його годували, допомагали підійматися з ліжка, тому що був слабкий, тремтіли руки. Однак розладів психічного характеру у нього не було, все чітко усвідомлював. Це підтверджується тим, що попросив її приїхати, оскільки відчував, що погіршився стан здоров`я; також попросив ОСОБА_13 закликати священика для сповіді і мав намір впорядкувати справи щодо свого майна. Тобто, усвідомлював ситуацію, яка склалася і вчиняв відповідні дії. Як медичний працівник (лікар-терапевт) можу сказати, що будь-яких розладів, психічних проявів, марення не спостерігала. ОСОБА_3 був засмучений, однак чітко розумів значення своїх дій. Вперше, коли прийшов нотаріус і спілкувався з ОСОБА_3 , у зв`язку з його фізичним станом потрібні були свідки і підписант. ОСОБА_3 попросив її бути підписантом заповіту, оскільки у нього тремтіли руки і не міг тримати ручку. Вона погодилася. Щодо препаратів, які вживав заповідач, - то це були сильнодіючі препарати, які він вживав ще до її приїзду. Під час її перебування у квартирі після 04.05.2018 року, знеболюючі не були потрібні йому, вони не давали ліки від тиску, які він зазвичай приймав, оскільки тиск був невисокий. Давали тільки жарознижуючі препарати, тому що температура була висока. Фактично ОСОБА_3 не скаржився на біль. Хворів раком простати, однак до останнього дня (03.05, 04.05.2018) ходив на прогулянки незважаючи на те, що мав катетр, був активним. Проявів притупленого сприйняття, байдужості, неясної свідомості у нього не спостерігалося під час її перебування на головний біль не скаржився. ОСОБА_3 не хотів, щоб хтось знав про його хворобу. До складання заповіту та під час його складання ОСОБА_3 був контактним та свідомим, під час підписання заповіту 08.05.2018 ознак розладу особистості не проявлялося. Фізичний стан ОСОБА_3 до складання та під час складання заповіту може охарактеризувати так: була виражена загальна слабкість, був спокійний, його стан не був загальмованим. Вважає, що дії ОСОБА_3 під час підписання заповіту можна вважати адекватними, він уважно слухав і вчиняв дії, про які говорилося. Мова була трохи повільна, говорив тихіше, ніж зазвичай через слабкість. ОСОБА_13 їй телефонувала і говорила, що після прийому медичних препаратів у ОСОБА_3 була блювота.

Свідок ОСОБА_7 також допитана судом першої інстанції 28.09.2020 року (а.с.128 том 3), опитана представником відповідачки ОСОБА_1 адвокатом Шиповим 25 січня 2019 року (а.с. 126-130 том 2)

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскільки судом першої інстанції не було повною мірою забезпечено проведення судової експертизи, вищезазначений висновок посмертної судово-психіатричної експертизи у цій справі є неповним, для забезпечення сторонам рівної можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості в даній справі слід призначити додаткову посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої слід доручити експертам комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я» Івано-Франківської обласної ради.

На вирішення додаткової посмертної судово-психіатричної експертизи повинно бути поставлене наступне питання:

Чи показання допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_10 і ОСОБА_7 дають підстави вважати, що на час підписання заповіту 08.05.2018 року ОСОБА_3 усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними?

Відповідно до п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 104, 105, 108,113, 252 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Гори Надії Юріївни про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи відхилити.

Призначити по справі додаткову посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я» Івано-Франківської обласної ради (76011 вул.Медична, 15, м.Івано-Франківськ).

На вирішення додаткової експертизи поставити наступне питання:

Чи показання допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_10 і ОСОБА_7 дають підстави вважати, що на час підписання заповіту 08.05.2018 року ОСОБА_3 усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними?

Попередити експерта (ів) про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок експерта та за відмову експерта (ів) без поважних причин від виконання покладених на нього (них) обов`язків.

В розпорядження експерта (ів) надати матеріали цивільної справи № 344/15246/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчак Олег Володимирович, про визнання заповіту недійсним.

На час проведення експертизи провадження в справі зупинити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак в частині зупинення провадження в справі може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного її тексту.

Судді: І.О. Максюта

І.В. Бойчук

Л.В. Василишин

Повний текст ухвали складено 29 червня 2021 року.