РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю секретаря Романенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Херсоні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю, поділ спільно набутого майна, витребування майна із чужого незаконного володіння,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з січня 2004 року він перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_2 . Сторони проживали у житловому будинку АДРЕСА_1 , який належить матері відповідача ОСОБА_3 , вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В липні 2012 року позивачем та відповідачем за рахунок спільних коштів було придбано автомобіль ВАЗ 2115, р.н. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, вартістю 6500 доларів США, який був зареєстрований на ім`я відповідача та за домовленістю ним керував позивач. В серпні 2016 року фактичні шлюбі відносини між сторонами були припинені, позивач виселився з будинку, в якому за час проживання робив ремонт та витрачав грошові кошти на його облаштування, та продовжував користуватись транспортним засобом. 31.05.2018 року відповідач самовільно, не повідомивши позивача, без будь-яких документів на автомобіль, пред`явивши охоронцю інформацію з реєстру МВС, в якій вказано, що вона є власником автомобіля, витягла спірний автомобіль з платного охоронюваного майданчика по вул.Дорофєєва, 4 в м.Херсоні за допомогою іншого автомобіля Volkswagen Jetta, д.н. НОМЕР_2 , білого кольору, яким керував ОСОБА_5 . В автомобілі ВАЗ 2115 залишилися особисті речі та робочі інструменти позивача на загальну суму 18775,15 гривень, а також грошові кошти у розмірі 3000 грн та 6400 доларів США, які відповідач не повертає. Добровільно вирішити сторонам даний спір не виявилось можливим, тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просить встановити факт проживання позивача з ОСОБА_2 однією сім`єю без шлюбу з січня 2004 року по серпень 2016 року; визнати за позивачем право власності на 1/2 частину автомобіля ВАЗ 2115, р.н. НОМЕР_1 , 2006 року випуску; витребувати у відповідача належне позивачу майно: куртку чоловічу зимову вартістю 5355 грн, турбінку DWT W 524-230 D вартістю 2169 грн, турбінку DWT OPV3-180TV вартістю 1914 грн, дриль DWT SBM-1050T вартістю 1535 грн, паяльник «Протон» 1,800 WT вартістю 1800 грн, перфоратор «Протон» 1350 WT вартістю 1350 грн, труборіз діаметром 3х42 вартістю 189,20 грн, свердло діаметром 12х540 вартістю 71,30 грн, свердло діаметром 16х600 вартістю 66,45 грн, свердло діаметром 18х400 вартістю 55 грн, свердло діаметром 22х800 вартістю 190,40 грн, свердло діаметром 28х800 вартістю 380 грн, ключ №1 вартістю 152,30 грн, ключ №2 вартістю 204,50 грн, ключ №3 вартістю 291,50 грн, лобзик «Протон» 750 ВТ вартістю 779 грн, молоток 800гр вартістю 52,50 грн, пускозарядне обладнання вартістю 1000 грн, стабілізатор напруги вартістю 600 грн, а всього на загальну суму 18775,15 гривень, а також грошові кошти в розмірі 3000 грн та 6400 долари США та стягнути з відповідача на користь позивача всі судові витрати.

Ухвалою суду від 19.11.2018 року відкрито провадження за справою та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання.

Представник відповідача ОСОБА_6 29.03.2019 року надав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що відповідач позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти встановлення факту проживання з позивачем однією сім`єю, позовні вимоги щодо поділу спільного майна подружжя та витребування майна із чужого незаконного володіння не визнає, у їх задоволенні просить відмовити. Зазначив, що на даний час спірний транспортний засіб ВАС 2115 відповідачу не належить. За час спільного проживання сторін автомобіль був придбаний за особисті кошти відповідача. В травні 2018 року відповідач звернулась до Херсонського ВП ГУ НА в Херсонській області про розшук зазначеного автомобіля, який був виявлений в технічно несправному стані на стоянці за адресою: м.Херсон, вул.Дорофєєва, «МП КВАРТ». Відповідачем були сплачені грошові кошти за його зберігання на стоянці, після чого відповідач звернулась до ТОВ «Авто Імперія Голд» для проведення сервісного обслуговування та проведення ремонту автомобіля та його вартість склала 19975,00 гривень. 12.06.2018 року відповідно до договору купівлі-продажу спірний автомобіль був проданий ОСОБА_7 за 70460,24 гривень. При огляді автомобіля 31.05.2018 року в автомобілі не було виявлено грошових коштів, які позивач просить стягнути з відповідача та які він начебто зберігав в автомобілі, у розмірі 3000 гривень та 6400 доларів США. Відповідно до акту від 31.05.2018 року в автомобілі було виявлено сторонні речі та предмети вжитку, які зберігаються у відповідача, проте позивач щодо їх повернення до неї не звертався.

27.05.2019 року позивач уточнив позовні вимоги та просив встановити факт проживання позивача з ОСОБА_2 однією сім`єю без шлюбу з січня 2004 року по серпень 2016 року; визнати за позивачем право власності на 1/2 частину автомобіля ВАЗ 2115, р.н. НОМЕР_1 , 2006 року випуску; стягнути з відповідача на свою користь грошову компенсацію у розмірі 35230,12 гривень за 1/2 частину вартості автомобіля ВАЗ 2115, р.н. НОМЕР_1 , 2006 року випуску; витребувати у відповідача належне позивачу майно: куртку чоловічу зимову вартістю 5355 грн, турбінку DWT W 524-230 D вартістю 2169 грн, турбінку DWT OPV3-180TV вартістю 1914 грн, дриль DWT SBM-1050T вартістю 1535 грн, паяльник «Протон» 1,800 WT вартістю 1800 грн, перфоратор «Протон» 1350 WT вартістю 1350 грн, труборіз діаметром 3х42 вартістю 189,20 грн, свердло діаметром 12х540 вартістю 71,30 грн, свердло діаметром 16х600 вартістю 66,45 грн, свердло діаметром 18х400 вартістю 55 грн, свердло діаметром 22х800 вартістю 190,40 грн, свердло діаметром 28х800 вартістю 380 грн, ключ №1 вартістю 152,30 грн, ключ №2 вартістю 204,50 грн, ключ №3 вартістю 291,50 грн, лобзик «Протон» 750 ВТ вартістю 779 грн, молоток 800гр вартістю 52,50 грн, пускозарядне обладнання вартістю 1000 грн, стабілізатор напруги вартістю 600 грн, а всього на загальну суму 18775,15 гривень, а також стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 3000 грн та 6400 доларів США стягнути з відповідача на користь позивача всі судові витрати.

Ухвалою суду від 09.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач, представник позивача ОСОБА_8 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі. В останнє судове засідання не з`явились, представник позивача надала до суду заяву, якою просила судове засідання провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити на підставі наявних у справі матеріалів, не має можливості забезпечити явку в судове засідання свідків, яких позивач просив в позовній заяві викликати для допиту.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення з підстав, зазначених у відзиві. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просив справу розглядати без участі відповідача та її представника, у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали цивільної, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч.1, 2, 3 ст.12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ЦПК України).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 315 ЦПК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку позовного провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Враховуючи, що встановлення факту проживання позивача однією сім`єю без реєстрації шлюбу стосується вирішення спору щодо подальшому визнання набутого за вказаний час майна спільною сумісною власністю та поділу майна шляхом визнання права власності, то встановлення даного факту підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Відповідно до Конституції України засади регулювання шлюбу і сім`ї визначаються виключно законами України.

Правовідносини з приводу встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, визнання майна спільним майном та його розподіл регулюються Сімейним Кодексам України.

Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Відповідно до ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, через формулювання її ознак.

Згідно ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя (ст. 36 СК України).

Разом з тим, згідно із ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл.8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні ст.74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст.74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Отже, ознаками фактичної сім`ї, що складає фактичний шлюб між чоловіком та жінкою є: спільне проживання чоловіка і жінки; спільний побут; взаємні права і обов`язки.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при застосуванніст.74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, слід встановити факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

В судовому засіданні судом встановлено та не заперечувалось стороною відповідача, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з січня 2004 року по серпень 2016 року, мають спільну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З урахуванням викладеного, позовна вимога про встановлення факту проживання позивача та відповідача однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року до серпня 2016 року підлягає задоволенню.

Судом встановлено згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , що власником автомобіля ВАЗ 2115, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з 19.02.2015 року зазначена ОСОБА_2 .

Згідно довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В. 10.07.2012 року, ОСОБА_9 , який діяв від імені ОСОБА_10 , уповноважив ОСОБА_1 та/або ОСОБА_2 діяти в інтересах ОСОБА_10 та розпоряджатися (продати, обміняти, здати в оренду, укласти договір позички, зняти з обліку в органах ДАІ, поставити на облік) належним їй на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 , виданого Скадовським ВРЕР ДАІ Херсонської області 08.12.2009 року, автомобілем марки ВАЗ, модель 21150-120-20, 2006 року випуску, зеленого кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_5 , тип ТЗ седан легковий, реєстраційний номер НОМЕР_6 , зареєстрований Скадовським ВРЕР ДАІ Херсонської області 08.12.2009 року. Право діяти надано як разом, так і кожному окремо та незалежно один від одного, та керувати ТЗ для здійснення повноважень, визначених довіреністю. Також надано право, зокрема укладати від імені власника договори цивільно-правового характеру щодо розпорядження транспортним засобом, в тому числі договори купівлі-продажу, оренди, та інші, визначаючи при цьому ціну та умови за їх розсудом тощо. Довіреність видана строком до 02.07.2022 року з правом тимчасового виїзду за кордон.

На підтвердження здійснення ремонтних робіт спірного автомобіля, стороною відповідача надано рахунок-фактуру №352 від 04.06.2018 року, згідно якого вартість ремонту транспортного засобу ВАЗ 2115, д.н. НОМЕР_1 , склала 19975,00 гривень, що також вбачається з акту №352 здачі-прийомки виконаних робіт (послуг).

Згідно договору, підписаного 12.06.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 в Сервісному центрі 6541 СЦ МВС в Херсонській області №6541/2018/980435 в присутності адміністратора, вбачається, що ОСОБА_2 продала ОСОБА_7 транспортний засіб марки ВАЗ 2115, номерний знак НОМЕР_1 , за 70460,24 гривень.

Згідно висновку Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області від 27.06.2018 року за результатами розгляду матеріалів, зареєстрованих 20.06.2018 року до ЖЄО за №12203, в ході проведення перевірки за заявою ОСОБА_1 було встановлено, що останній перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , ними було придбано автомобіль ВАЗ 2115, д.н. НОМЕР_1 , та зареєстрували на останню, а після розлучення ОСОБА_1 , продовжуючи керувати автомобілем, ставив його на автостоянку за адресою: АДРЕСА_2 , звідки ОСОБА_2 забрала з особистими речами заявника і відмовляється їх повертати. Прийнятими мірами встановити місцезнаходження ОСОБА_2 та опитати її по даному факту е представилося можливим та враховуючи викладене встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачаються цивільно-правові відносини.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Позивачем не надано суду доказів того, що спірний транспортний засіб був саме придбаний позивачем та відповідачем в період перебування їх у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, оскільки наявна довіреність на право розпорядження транспортним засобом від імені та в інтересах власника ОСОБА_10 та будь-яких інших доказів на підтвердження придбання автомобіля сторонами під час перебування у фактичних шлюбних відносинах не надано. Таким чином, не підлягає задоволенню позовна вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1/2 частина компенсації вартості спірного транспортного засобу у розмірі 35230,12 гривень.

Стороною позивача не надано доказів належності позивачу речей, їх придбання та вартості особистого майна позивача, та зберігання його у транспортному засобі та в подальшому вилучення його та отримання відповідачем, зокрема: турбінки DWT W 524-230 D вартістю 2169 грн, турбінки DWT OPV3-180TV вартістю 1914 грн, дрилі DWT SBM-1050T вартістю 1535 грн, паяльника «Протон» 1,800 WT вартістю 1800 грн, перфоратора «Протон» 1350 WT вартістю 1350 грн, труборіза діаметром 3х42 вартістю 189,20 грн, свердла діаметром 12х540 вартістю 71,30 грн, свердла діаметром 16х600 вартістю 66,45 грн, свердла діаметром 18х400 вартістю 55 грн, свердла діаметром 22х800 вартістю 190,40 грн, свердла діаметром 28х800 вартістю 380 грн, ключа №1 вартістю 152,30 грн, ключа №2 вартістю 204,50 грн, ключа №3 вартістю 291,50 грн, лобзика «Протон» 750 ВТ вартістю 779 грн, молотка 800гр вартістю 52,50 грн, пускозарядного обладнання вартістю 1000 грн, стабілізатора напруги вартістю 600 грн. Також ніякими доказами не підтверджується зберігання в транспортному засобі грошових коштів позивача у сумі 3000 гривень та 6400 доларів США. На підтвердження вартості особистих речей стороною позивача надано лише товарний чек на куртку вартістю 5355 гривень, проте з матеріалів справи неможливо встановити наявність цієї куртки в спірному транспортному засобі.

Стороною відповідача надано до суду акт від 31.05.2018 року, з кого вбачається, що ОСОБА_2 за участі свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 здійснили обстеження автомобіля ВАЗ 2115, д.н. НОМЕР_1 , та були виявлені наступні предмети вжитку: 2 куртки, кутова шліфувальна машинка, перфоратор, ключ розвідний, 16 шт. мдф фасад (деталі різних розмірів), 5 шт. шампурів, решітка для шашлику, порожній вогнегасник, 4 шт. ємності для води 5 л, портмоне (4,65 грн.), насос ручний, перехідник металопластиковий, пістолет для герметики, пакля, коронки для гіпсокартону (набір), ключ від невідомого замку, металевий ящик з ключами, футболка, кепі та штани, подушка, туфлі, трос буксирувальний, порожня ємність від енергетичного напою 0,5 л, комплекст ключів від гаражу за адресою: АДРЕСА_3 , комплект ключів від будинку та літньої кухні за адресою: АДРЕСА_1 , господарський пакет з логотипом котів. Проте, відповідач зазначає, що вона не утримує, відповідач безперешкодно може його забрати.

З урахуванням необґрунтованості позовних вимог в частині витребування у відповідача майна позивача, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні цих позовних вимог, а також про стягнення з відповідача на користь позивача 3000,00 гривень та 6400 доларів США.

З урахуванням вищевстановленого, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог. Доводи сторони позивача про те, що спірний транспортний засіб був придбаний за спільні кошти позивача та відповідача, суд до уваги не приймає як безпідставні та такі, що спростовані обставинами.

Згідно положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за позовну вимогу немайнового характеру про встановлення факту проживання однією сім`єю, яка судом задоволена, у розмірі 704,80 гривень.

Керуючись ст.ст.2, 4, 12, 13, 19, 77, 78, 79, 81, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 315 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 368 ЦК України, ст.ст.3, 21, 36, 74 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю, поділ спільно набутого майна, витребування майна із чужого незаконного володіння задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сім`єю без шлюбу з 01.01.2004 року по серпень 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІН: НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІН: НОМЕР_8 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду області в порядку ст. 355 ЦПК України.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І.Майдан