Провадження №: 2-з/755/203/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" липня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 , особа, яка може набути статусу відповідача - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іващенко Наталія Володимирівна, особа, яка може набути статусу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - малолітня ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 , про забезпечення позовну до подачі позовної заяви, -

у с т а н о в и л а:

30.06.2021 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , особа, яка може набути статусу відповідача - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іващенко Наталія Володимирівна, особа, яка може набути статусу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - малолітня ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 , про забезпечення позовну до подачі позовної заяви.

У вказаній заяві ОСОБА_1 просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кв. АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00).

Вимоги заяви мотивовано тим, що ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іващенко Наталія Володимирівна, в якому просить скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, внесений 29.12.2020 року ПН КМНО Іващенко Н.В., номер запису про право власності/довірчої власності: 39971542. Заявниця вказує, що на підставі рішення Київського апеляційного суду від 12.11.2020 року ОСОБА_2 в особі законного представника звернулась до приватного нотаріуса і 29.12.2020 року нотаріусом було прийняте рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 щодо кв. АДРЕСА_1 . Постановою Касаційного цивільного суду у справі №372/4004/15 рішення Обухівського районного суду Київської області від 04.02.2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 12.11.2020 року змінено, зокрема визнано, що спірне майно є особистою приватною власністю ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Верховний суд чітко вказав, що визнання права власності на спірне майно за ОСОБА_2 є помилковим, оскільки вказане питання має вирішуватись у порядку спадкування, а в разі виникнення спору - у суді. Проте, зважаючи на значний обсяг спірного майна, ОСОБА_2 в особі її законного представника вжили незаконних дій для реєстрації права власності на майно за ОСОБА_2 . Тому, з метою уникнення поділу між спадкоємцями спадкового майна, існують обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_2 можуть вчинятись дії на приховування або продаж майна, його відчуження в інший спосіб третім особам. Заявниця вважає, що є необхідність вжиття заходів забезпечення позову, оскільки ОСОБА_2 не приховуючи заявляє, що має намір відчужити майно, яке вдалося зареєструвати на особу у зв`язку із вжиттям незаконних дій ПН КМНО Іващенко Н.В. Оскільки при розгляді справи існує об`єктивна можливість у скасуванні реєстрації записів про державну реєстрацію майна за ОСОБА_2 - немає сумнівів, що особа відчужить спірне майно для привласнення коштів та унеможливлення захисту прав інших спадкоємців. Невжиття заходів забезпечення позову призведе до обмеження прав позивача на ефективний судовий захист та унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів. З метою недопущення спричинення значної шкоди позивачу та порушення принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, а також з урахуванням співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, необхідним є вжиття негайних заходів, направлених на ефективний захист та поновлення порушених/оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви та додатки до неї, приходжу до висновку про те, що вказана заява не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Як вбачається зі змісту заяви та доданих до неї документів, квартира стосовно якої поставлене питання про скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, внесений 29.12.2020 року ПН КМНО Іващенко Н.В. (номер запису про право власності/довірчої власності: 39971542) знаходиться на території Дніпровського району м. Києва, отже за правилами ст. 30 ЦПК України, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви підсудна Дніпровському районному суду м. Києва.

Згідно ч.ч. 1, 6, 7, 11 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Зі змісті поданої заяви вбачається, що предметом майбутнього позову є скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, внесений 29.12.2020 року ПН КМНО Іващенко Н.В., номер запису про право власності/довірчої власності: 39971542. При цьому, відповідачем у майбутньому позові заявлено Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іващенко Наталію Володимирівну.

Натомість положеннями п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України чітко визначено, що такий вид забезпечення позову як накладення арешту на майно може бути застосовний стосовно майна яке належить відповідачу або підлягає передачі відповідачу і знаходиться в нього чи інших осіб.

Поряд із цим приватному нотаріусу, що заявлений як відповідач, квартира стосовно якої заявник просить накласти арешт, не належить, відповідно заявником обраний вид забезпечення позову, який у даному випадку не може бути застосований.

Із матеріалів справи вбачається, що право власності на квартиру зареєстроване за третьою особою ОСОБА_2 і вона не заявлена у статусі особи, яка може набути статусу відповідача у справі.

Оскільки заявник не обмежений в праві звернення до суду із заявами про забезпечення позову протягом всього часу розгляду справи, суд звертає увагу ОСОБА_1 , що за вказаним предметом позову та сторін у справі, можливим є обрання іншого виду забезпечення позову, що передбачений ст. 150 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , особа, яка може набути статусу відповідача - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іващенко Наталія Володимирівна, особа, яка може набути статусу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - малолітня ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 , про забезпечення позовну до подачі позовної заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складений та підписаний суддею 02.07.2021 року.

Суддя -