Справа №: 653/2608/19
Провадження № 2-з/653/4/21
У Х В А Л А

іменем України

16 березня 2021 року

Генічеський районний суд Херсонської області у складі головуючої судді Берлімової Ю.Г., у порядку письмового провадження, розглянувши заяву акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» про вжиття заходів забезпечення позову, по цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» до Генічеської міської ради Херсонської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області в особі відділу у Генічеському районі про визнання протиправним та скасування рішення, скасування записів про право власності, та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Генічеського районного суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» до Генічеської міської ради Херсонської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області в особі відділу у Генічеському районі, в якому позивач просить: визнати протиправним та скасувати рішення Стрілківської сільської ради від 26 жовтня 2016р. за №811; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності №28919890 від 08 листопада 2018р. про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0539, площею 0,1926 га, за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності №28919777 від 08 листопада 2018р. про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0535, площею 0,1926 га, за адресою: АДРЕСА_2 ; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області в особі відділу у Генічеському районі внести зміни до автоматизованої системи Державного земельного кадастру шляхом скасування (анулювання) кадастрового номеру :02:001:0539 та :02:001:0535, та стягнути понесені судові витрати.

15 березня 2021р. на адресу Генічеського районного суду Херсонської області від позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку за кадастровим номером :02:001:00539, площею 0,1925 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрована за ОСОБА_1 , а також на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:00535, площею 0,1926 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та зареєстрована за ОСОБА_2 .

Заява обґрунтована тим, що в провадженні Генічеського районного суду Херсонської області перебувають три цивільні справи щодо накладення меж земельних ділянок, які перебувають у власності громадян на земельну ділянку, що належить АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця». Оскільки, на даний час рішення по справам не прийнято, а встановлено, що ряд земельних ділянок, які накладаються на земельну ділянку позивача, змінили своїх власників, про що свідчать відомості з Єдиного реєстру речових прав, тому це на думку позивача є підставою для забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки, що унеможливить внесення змін до Єдиного реєстру речових прав про нових власників, та відповідно сприятиме швидкому розгляду справи, та ефективному захисту порушеного права позивача.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Суд здійснює розгляд заяви про забезпечення позову у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами п. 13 ст. 7 ЦПК України, оскільки повідомлення учасників не передбачено ч. 1 ст. 153 ЦПК України, і не проводить судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Так, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне вчинення таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Однак заявником не надано достатніх доказів на підтвердження зазначених в заяві обставин, зокрема, щовідповідачі намагаються якимось чином відчужити спірні земельні ділянки, чи вчинити інші дії, які призведуть до ускладнення виконання рішення суду.

Посилання на те, що по іншим справам, які також стосуються накладення земельних ділянок на земельну ділянку позивача, змінились власники спірних земельних ділянок, також не дають обґрунтованих підстав, для задоволення зазначеної заяви у цій справі.

Окрім того, заявником не підтверджено існування реальної загрози можливого ускладнення чи не виконання рішення суду у разі невжиття відповідних заходів. Саме лише посилання заявника на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову

Суд в даному випадку керується приписами ч.6 ст. 81 ЦПК України про те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, проаналізувавши зміст позовних вимог та надавши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому, а тому вважає за доцільне в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.149,150,153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» про вжиття заходів забезпечення позову, по цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» до Генічеської міської ради Херсонської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області в особі відділу у Генічеському районі про визнання протиправним та скасування рішення, скасування записів про право власності, та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд Херсонської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова