РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2021 року м. Хер сон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді Єпішина Ю.М., секретар Сауляк Я.О., розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису ,

в с т а н о в и в :

Представник заявника звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

Заяву обґрунтовано тими обставинами, що з її син ОСОБА_2 здійснює фізичне та психологічне насильство відносно ОСОБА_1 , яка внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 неодноразово зверталася до органів Національної поліції України. Відносно ОСОБА_2 складалися протоколи за ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП. Просив видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , встановити заходи тимчасового обмеження прав стосовно ОСОБА_2 та покласти на нього терміном на 6 місяців наступні обов`язки, а саме: заборонити входити та перебувати в місці проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонити наближатися на відстань ближче ніж 100 метрів до місця проживання постраждалої особи. Заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з постраждалою особою, через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.06.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Представник заявника в судове засідання надав заяву якою, вимоги підтримав в повному обсязі, просив заяву про видачу обмежувального припису задовольнити та ухвалити рішення на підставі наданих ним доказів.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно ч. 1 ст. 305-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Суд, дослідивши матеріали справи, наявні докази, дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно ст. 24 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно до ст.26 вказаного Закону, обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи.

З матеріалів справи вбачається, що заявник неодноразово зверталася до органів Національної поліції України з приводу неправомірної поведінки щодо неї з боку ОСОБА_2 , було видано термінові приписи стосовно кривдника від 18.03.2021 року, 28.10.2020 року, 18.12.2020 року, 31.12.2020 року.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 неодноразово складено протоколи про адміністративні правопорушення передбачені ч.1, 2 ст.173-2 КУпАП, а саме домашнє насильство відносно ОСОБА_1 , що підтверджується копіями протоколів та відповіддю Головного управління національної поліції в Херсонській області.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 06.10.2020 року залишено без змін вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 15.06.20202 року щодо ОСОБА_2 засудженого за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.

Частиною шостою статті 82 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Статтею 8 Конвенції гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Виходячи із змісту даного права, воно включає існування, як негативних так і позитивних обов`язків держави, які невід`ємні від реальної «поваги» до приватного та сімейного життя. (пункт 78 рішення Європейського Суду у справі «Мамчур проти України»).

Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»).

Таким чином, враховуючи усі надані докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявниці ОСОБА_1 , тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав останнього та покладення на нього обов`язків, встановлених ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.259, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству, суд -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України та покласти на нього терміном на 6 (шість) місяців наступні обов`язки:

заборонити перебувати в місці проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

заборонити наближатися на відстань ближче ніж 100 метрів до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з постраждалою особою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч.4 ст. 350-6 ЦПК України). Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з дня отримання копії рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ю.М. Єпішин