справа № 761/8053/21 головуючий у суді І інстанції Притула Н.Г.
провадження № 22-ц/824/8336/2021 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 липня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФМ Польща» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2021 року про залишення клопотання без розгляду та повернення заявнику у справі за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю «ФМ Польща» про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, боржники - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ТОВ «ФМ Польща» звернулося до суду з позовом та просило надати дозвіл на примусове виконання заочного вироку районного суду в місті Лодзь (Республіка Польща) від 06 лютого 2020 року, який набрав законної сили 24 березня 2020 року, у справі №X GC 856/17 за позовом ТОВ «ФМ Польща» проти ОСОБА_1 , ПАТ «ПЗУ Україна» про виплату 19 288,05 Євро, та яким присуджено стягнути солідарно з ПАТ «ПЗУ Україна» та ОСОБА_1 , 19288,05 Євро суми основного боргу та 5 % річних, розрахованих з 10 жовтня 2017 року, а також 14 050,69 польських злотих у якості судових витрат на користь ТОВ «ФМ Польща».

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2021 рокуклопотання ТОВ «ФМ Польща» про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду залишено без розгляду та повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФМ Польща» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та задовольнити клопотання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник зазначає, що суду надано докази в рамках виконання доручення іноземного суду про вручення судових документів відповідачам. При виконанні такого доручення, національний суд перевіряє наявність ухвали про відкриття провадження, повідомлення про час і місце розгляду справи, наявність позовної заяви та інші документи. Суд не позбавлений можливості витребувати відповідні матеріали з судів, які виконували ці рішення. Високою Договірною Стороною - Республікою Польщею в особі районного суду у місті Лодзь було дотримано усіх вимог національного (lex fori), міжнародного законодавства та двосторонніх договорів з метою надання сторонам можливості захисту своїх прав при розгляді справи по суті, що передбачає, зокрема, отримання виклику в судове засідання своєчасно і належним чином. Зазначене підтверджується матеріалами справи Шевченківського районного суду міста Києва № 761/29731/18 (провадження 2-д/761/50/2018) про вручення судових документів боржнику ПАТ «ПЗУ Україна», а також матеріалами справи Святошинського районного суду міста Києва №759/12038/18 (провадження 2-д/759/2/2019) про вручення судових документів боржнику ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що він не був повідомлений про наявність відносно нього будь-якого судового процесу у Польщі. Суд не позбавив заявника права на повторне звернення з відповідним клопотанням після усунення недоліків. Відсутність можливості у вивченні повного тексту рішення Польського Суду не дає змоги встановити його компетенцію як суду, який ухвалив рішення. До клопотання представник заявника не надав необхідний комплект документів, що унеможливлює вирішення питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення заяви позивачеві, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що клопотання подано без додержання вимог ст. 466, 472 ЦПК України.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 462 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити: 1) ім`я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження; 2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; 3) мотиви подання клопотання.

До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи:

1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання;

2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні);

3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи;

4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше);

5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником);

6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

Суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Зі змісту поданого клопотання вбачається, що підтвердженням клопотання є засвідчена у встановленому порядку копія рішення іноземного суду; офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили; засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених вище документів українською мовою; документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

У переліку додатків до клопотання ТОВ «ФМ Польща» додано ордер, як повноваження ведення справи; копія рішення районного суду в Лодзі від 06 лютого 2020 року з додатком - з вказівкою, що рішення набрало законної сили та підлягає примусовому виконанню та їхній нотаріально посвідчений переклад на українську мову; копія підтвердження Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/29731/18 від 07 серпня 2018 року про вручення судових документів Польського суду ПАТ Страхова компанія ПЗУ Україна» через Шевченківський районний суд міста Києва; копія підтвердження Святошинського районного суду міста Києва у справі № 759/120338/18 від 28 лютого 2019 року про вручення судових документів Польського суду ОСОБА_1 через Головне територіальне управління юстиції у м. Києві (а.с.3).

В оскаржуваній ухвалі суд зазначив, що сторона заявника не надала документу, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

У пункті 6 Розділу VII Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 814 від 20 серпня 2019 року зазначено, що у разі відмови у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви, документи формуються та підшиваються у спеціальну обкладинку у хронологічному порядку відповідно до часу надходження документа до суду або створення документа судом. Такі матеріали мають містити відповідну ухвалу разом із супровідним листом та копіями позовної заяви і документів, які підтверджують обставини, що послугували підставою відмови у прийнятті позовної заяви чи її поверненні. Суд самостійно, виходячи з конкретних обставин справи та підстав повернення позовної заяви, вирішує питання про перелік матеріалів, копії яких йому необхідно залишити у матеріалах справи.

Суд першої інстанції в порушення вимог Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, повертаючи клопотання ТОВ «ФМ Польща» не підшив копій доданих до клопотання документів, на підставі яких зробив висновок, що сторона заявника не надала документу, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

У той же час, зі змісту поданого суду клопотання про надання дозволу на примусове виконання заочного вироку районного суду в місті Лодзь (Республіка Польща) від 06 лютого 2020 року, який набрав законної сили 24 березня 2020 року, вбачається, що зазначені документи були подані до суду.

Повертаючи подане клопотання заявнику, суд першої інстанції виходив з того, що копії підтверджень Шевченківського районного суду міста Києва та Святошинського районного суду міста Києва про вручення судових документів боржникам не можуть бути підтвердженням вручення повідомлення про дату судового засідання, оскільки відсутній перелік вручених документів.

Апеляційний суд не може погодитися з зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки останні на вимогах закону не ґрунтуються та зроблені без дотримання вимог ст. 466, 467 ЦПК України.

Так, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 466 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Зі змісту зазначеної норми закону вбачається, що підставою для повернення клопотання є саме факт встановлення судом неподачі заявником визначеного законом переліку документів, а не факт неможливості встановлення зазначеної обставини.

З оскаржуваної ухвали від 04 березня 2021 року вбачається, що суд не зміг встановити зазначених обставин та вказав, що у поданих документах відсутній перелік вручених стороні процесуальних документів.

Отже, повертаючи подане клопотання, суд першої інстанції не мав достеменних доказів того, що заявником не подано суду документів, які свідчать, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

Не дивлячись на зазначені обставини, суд, не розглядаючи клопотання по суті надав оцінку поданим документам та вказав, що з них неможливо встановити, що саме було вручено боржникам.

Зазначені висновки на законі не ґрунтуються, оскільки суд першої інстанції в порушення вимог ст. 467 ЦПК України навіть не намагався у встановлений законом спосіб встановити обставини, які, як він вважав, є невідомими.

Так, згідно з вимогами ч. 6 ст. 467 ЦПК України - розглянувши подані документи та вислухавши пояснення сторін, суд постановляє ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову у задоволенні клопотання з цього питання.

З`ясувавши, що вручений боржникам пакет судових документів не містить точного переліку, суд першої інстанції не звернув уваги, що зазначений факт безумовно не свідчить, що не подано документу на підтвердження повідомлення боржників про дату судового засідання.

За таких обставин, суд повинен був на виконання вимог ч. 6 ст. 467 ЦПК України розглянути зазначене питання в судовому засіданні, вислухати пояснення сторін.

У разі заперечення боржників суд повинен був з`ясувати у них, який же перелік документів був їм вручений у відповідності до підтверджень Шевченківського районного суду міста Києва та Святошинського районного суду міста Києва про вручення судових документів боржникам та які докази вони можуть подати на підтвердження своїх заперечень.

Ухваливши рішення з мотивів неможливості встановити обставини, з наявністю яких суд пов`язав підстави до повернення клопотання, суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин справи та надмірний формалізм.

Отже, висновки суду першої інстанції, що сторона заявника не надала документу, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи не ґрунтуються на доказах наявних в матеріалах справи.

З матеріалів справи неможливо встановити як факт вручення зазначених документів, так і факт їх не вручення. Вручені документи суд першої інстанції не перевірив, клопотання по суті не розглянув, оцінки як доводам заявника, так і боржників не надав та взагалі їх не заслухав.

За змістом ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФМ Польща» просило винести окрему ухвалу відносно судді Шевченківського районного суду міста Києва Притули Н.Г.

Нормами ст. 385 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу. Суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд має право, а не наділений обов`язком щодо постановлення окремої ухвали відносно судді, який розглядав справу у суді першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФМ Польща» задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2021 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.