22-ц/804/1547/21
263/9955/17

Єдиний унікальний номер 263/9955/17
Номер провадження 22-ц/804/1547/21
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2021 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Биліни Т.І.

суддів Лісового О.О., Попової С.А.

за участю секретаря Сидельнікової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 листопада 2020 року у складі суду Федоренко Т.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, прокуратури Донецької області, Головного управління Національної поліції у Донецькій області про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду, -

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст заяви

10 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Державної казначейської служби України, прокуратури Донецької області, Головного управління Національної поліції у Донецькій області про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач до жодного судового засідання по справі не з`явилась без поважних причин, заяви про розгляд справи за її відсутністю не надала, не повідомила інших засобів зв`язку з нею, розгляд справи неможливий у її відсутність, судом було вжито усіх можливих заходів щодо виклику позивача в судові засідання, самостійно позивач своїми правами, як ініціатор позовних вимог, не користувалася, втратила інтерес до розгляду справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи

Не погодившись з ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права просила її скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження судового розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з початку весни 2020 року вона виїхала з міста Дніпро до м. Донецьк - місця своєї постійної реєстрації, щоб перевірити наявність та стан свого майна.

Саме в цей період часу, з весни 2020 року почалось загострення хвороби COVID-19, та було введено глобальний карантин, більшість країн світу тимчасово закрили власні кордони та було обмежено в`їзд та виїзд.

З наведених причин, з весни 2020 року вона знаходиться на тимчасово окупованій території в м. Донецьк, внаслідок чого, їй не були відомі дати судових засідань.

Доводи і заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 , представники: Державної казначейської служби України, Прокуратури Донецької області, Головного управління Національної поліції у Донецькій області в суд апеляційної інстанції не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, підтвердженням чого є рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення та довідка про доставку електронного листа.

Зважаючи на положення ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ч.2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

По справі неодноразово призначалися дні судових засідань на 25.05.2020, 11.06.2020, 23.07.2020, 17.08.2020, 16.09.2020, 29.10.2020 та 11.11.2020 року, в які позивач не з`являлася, хоча про час і місце судових засідань повідомлялася належним чином, шляхом направлення поштових повідомлень, повернутих до суду із позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до доповідної секретаря судових засідань, секретарем через месенджер «Вайбер» було направлено повідомлення про призначення судового засідання на номер телефона, вказаний позивачем у позовній заяві, відповідно до функції вказаного месенджеру абонентом було прочитано, однак жодної відповіді не надано. Крім того позивачка повідомлялась, шляхом оголошення на Веб-сайті Судової влади України.

Прокурором, що є представником відповідача у даній цивільній справі, суду надано заяву про залишення позовних вимог без розгляду, оскільки позивач неодноразово в судові засідання без поважних причин не з`явилась.

Для перевірки дійсності адреси реєстрації та проживання позивача, зазначеної у позові, судом направлено запит до Дніпровської міської ради, згідно відповіді від 30.09.2020 року № 14/3-489 ОСОБА_1 знаходиться в Єдиній інформаційній базі даних про взяття на облік осіб, які перемістилися з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпро, зареєстрована у м.Донецьку, фактично проживає АДРЕСА_1 , за вказаною адресою судом здійснювалися усі виклики.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Повідомлення учасників справи про місце, дату і час судового засідання здійснюється, відповідно до вимог статей 128 - 130 ЦПК України.

Частиною 2 статті 128 ЦПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є обов`язковою.

Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Відповідно до вимог ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше, ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України, судова повістка надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є, зокрема: день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд справи неодноразово відкладався внаслідок неявки позивачки, проте, докази її належного повідомлення про дату, час і місце розгляду справи відсутні.

Як зазначено в ухвалі суду позивачка неодноразово повідомлялася повістками надісланими поштовими відправленими, які за закінченням терміну зберігання поверталися до суду, тобто таке її повідомлення не можна вважати належним.

Вказаний висновок зроблено на підставі висновків постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17-ц (провадження № 14-507цс18), що приписи ЦПК України не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи.

Посилання в ухвалі, що секретарем через месенджер «Вайбер» було направлено повідомлення про призначення судового засідання на номер телефона, вказаний позивачем у позовній заяві, про що свідчить довідка - недоречне.

Вказана довідка не може вважатися доказом належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання, оскільки згідно пункту 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року № 73, текст судової повістки може бути надісланий судом Учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення. Така заявка оформляється безпосередньо в суді або шляхом роздруковування та заповнення Учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

У матеріалах справи відсутня заява про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення. За таких обставин не можна вважати, що суд першої інстанції належним чином повідомив позивачку про дату, час і місце судового засідання.

Оголошення на Веб-сайті Судової влади України, відповідно ч.11 ст.128 ЦПК України є недоречним, бо вказані положення стосуються повідомлення відповідача, третьої особи, свідка, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, правом на залишення позовної заяви без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, яка у такому разі визначається як друга поспіль неявка, при ненадходженні від позивача заяви про розгляд справи за його відсутності.

Докази повторної неявки належним чином повідомленого позивача в матеріалах справи відсутні.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час перегляду ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 листопада 2020 року, а тому мають місце підстави для її скасування.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд. та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINAv. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСІІЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно частини третьої статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина перша статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя. У доктрині Європейського суду з прав людини та його практиці «право на суд» передбачено, зокрема, що особа повинна мати доступ до незалежного, неупередженого та компетентного суду.

У своєму рішенні в справі «Голдер проти Сполученого Королівства», 1975 р. суд відзначив: «Було б неприйнятним, на думку Суду, якби ч. 1 ст. 6 детально визначала процесуальні гарантії сторонам у судовому провадженні, не забезпечивши, насамперед, того, без чого користування такими гарантіями було б неможливим, а саме: доступу до суду. Характеристики «справедливості, публічності та оперативності судового провадження були б марними за відсутності судового провадження». Тож право на доступ до правосуддя має дуже важливе значення і без сумніву його необхідно вважати засадою.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд дійшов висновків, що не відповідають обставинам справи, допустив порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, тому відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України це є підставами для скасування ухвали суду та повернення справи до того ж суду для продовження розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Повний текст постанови виготовлено 23 червня 2021 року.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 листопада 2020 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді: О.О. Лісовий

С.А. Попова