Справа № 419/339/21
Провадження № 2/419/140/2021
25 травня 2021 року Новоайдарський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді - Іванової О. М.,
при секретарі - Лободюк О. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі - продажу та визнання права власності, -
ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі - продажу та визнання права власності.
Сторони дійшли згоди щодо укладення попереднього договору купівлі-продажу, та щодо істотних умов цього договору. Після цього позивач передала відповідачам оговорену грошову суму, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передали ОСОБА_1 розписки про отримання коштів.
25 листопада 2019 року ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_3 виїхали на постійне місце проживання до с. Іванівка Антрацитівського району Луганської області, вказане село знаходиться на території не підконтрольній Українській владі, договір купівлі-продажу на нерухоме майно та земельну ділянку за домовленістю нотаріально не засвідчив. Зараз у зв`язку з тим, що в Україні запроваджено карантин через спалах у світі епідемії короновірусу, останні приїхати до смт Новоайдар Луганської області не можуть.
ОСОБА_1 неодноразово зверталась до відповідачів по справі з проханням надати їй відповідний договір купівлі-продажу, складений в нотаріальній канторі, однак свої зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виконати не можуть, у зв`язку з вищевказаними обставами.
Через вищевикладені обставини позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом про визнання договору купівлі - продажу житлового будинку та земельної ділянки дійсним та визнання за нею права власності на це майно.
Представник позивача - адвокат Циба В.М. (а.с.79), який діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру на надання правової допомоги серії АХ №1041980 (а.с.78), та позивач - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, не заперечували проти вирішення справи при її заочному розгляді (а.с.88-89).
Відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відзиву на позов не надали, у судове засідання не з`явились, про причину неявки суд не повідомили, хоча були належним чином сповіщені про дату, час та місце розгляду справи, шляхом надсилання повістки про виклик до суду засобами поштового зв`язку, та шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб - порталі Судової влади України (а.с.82-83), заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Вищевикладене підтверджується копіями вказаних розписок, які містяться в матеріалах справи (а.с.13-14), та копіями документів які підтверджують належність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житлового будинку з земельною ділянкою, на якій він розташований, які знаходяться в АДРЕСА_1 , а саме: свідоцтва про право на спадщину за законом бланк ВРМ №337450, виданого 08.08.2011 року; витягу про державну реєстрацію прав №31419472 від 23.09.2011 року бланк ССУ №343829; свідоцтва про право на спадщину за законом бланк серії ВРМ №337448, виданого 08.08.2011 року; витягу про державну реєстрацію прав №31080711 від 25.08.2011 року бланк серії ССУ №343767; свідоцтва про право на спадщину за законом бланк серії ВРМ №337449, виданого 08.08.2011 року; свідоцтва про право на спадщину за законом бланк серії ВРМ №337451, виданого 08.08.2011 року; державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК №098140; державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК №098139; належним чином завіреної копії рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 12.04.2011 року про встановлення факту належності документа, яке набуло чинності 22.04.2011 року; договору дарування від 19.02.1993 року, зареєстрованого в реєстрі за № 335; реєстраційного посвідчення (а.с.15-28).
Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Нормами ч. 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
У відповідності із ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
У відповідності до ч. 1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.
Згідно вимог ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Згідно з Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).
Статтею 16 ЦК України передбачено такий спосіб захисту права особи, як «визнання права».
З огляду на вищевикладене, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, враховуючи те, що вимоги позивача є виправданими, направлені на захист її майнових прав, беручи до уваги те, що відповідачі не подали відзиву, а також не надали жодного доказу на спростування викладених обставин, оскільки можливість вирішення вказаного питання в позасудовому порядку на даний час відсутня, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог в повному обсязі.
На підставі ст.ст. 16, 202, 203, 204, 205, 218, 220, 316, 328, 334, 392, 655, 656, 657, ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 211, 223, 247, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі - продажу та визнання права власності - задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Головуючий О. М. Іванова