АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2021 року

м. Чернівці

справа № 727/10558/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів Кулянди М.І., Лисака І.Н.

секретар Вовкун Н.Ю.

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 13 січня 2021 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Семенко О.В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.

Просила:

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 гривень щомісяця;

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 300 гривень щомісяця на час відвідування ним Чернівецького спортивного клубу «Лідер».

Посилалася на те, що за час шлюбу сторін у них народилася дитина ОСОБА_3 , який проживає з матір`ю окремо від відповідача. ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання сина надає в недостатньому розмірі і не постійно, духовним та фізичним розвитком дитини цікавиться мало.

Їх спільний син тричі на тиждень відвідує спортивний клуб «Лідер», секцію карате, за що нею сплачуються 600 гривень щомісяця.

Відповідач хронічних захворювань немає, займається підприємницькою діяльністю без реєстрації в галузі продажу риби та рибопродуктів і має свій зареєстрований Інтернет сайт. Його щомісячний дохід складав близько 30 000 гривень. Інших дітей відповідач на утриманні немає. За час спільного проживання на утримання та виховання дитини витрачалось близько 7000 гривень.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 13 січня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 14 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідною до вимог закону.

В решті позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення в частині задоволення позову, суд виходив з того, що позивачка разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, враховуючи, що значні кошти витрачаються на продукти харчування, одяг, взуття, у випадку захворювання на ліки, а також враховуючи те, що у відповідача на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб немає, суд вважав доведеними та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на утримання спільної дитини аліментів у розмірі 3500 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів в даному розмірі є розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину змінити, зменшивши суму аліментів, яка підлягає стягненню з нього на користь позивачки на утримання малолітнього сина до 2000 гривень щомісячно.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначав, що судом першої інстанції не враховано, що відповідач не відмовлявся від обов`язку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та щомісячно перераховував позивачці кошти.

Позивачкою не доведено те, що відповідач отримує дохід в розмірі 30 000 гривень щомісяця. Дохід відповідача є непостійним, носить систематичний характер.

Також позивачкою не доведено розмір витрат на утримання дитини та не надано доказів, що вона не працює у зв`язку з карантином.

Суд першої інстанції не надав оцінки тій обставині, що відповідач здійснює оплату додаткових витрат, а саме сплачує офіційні платежі за відвідування сином дошкільного закладу та інші необхідні витрати.

Стягнута сума аліментів перевищує прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років в 3,5 рази.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 подала до суду заяву в якій просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

ОСОБА_2 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 25 жовтня 2011 року, який розірвано рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 13 листопада 2020 року (а.с.5).

У сторін ОСОБА_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.4).

ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні.

З квитанцій наданих відповідачем вбачається, що ОСОБА_2 за період з липня по грудень 2020 року надіслав кошти ОСОБА_1 на загальну суму 14766 гривень 35 копійок, за жовтень сплатив платіж в сумі 261 гривня, а за грудень 2020 року 300 гривень за відвідування дитиною дошкільного дитячого закладу (а.с.23-309).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно частини 1 статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно частин 1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції помилково визначив розмір аліментів в сумі 3500 гривень і цей розмір підлягає зменшенню з наступних підстав.

Суд, визначаючи розмір аліментів не врахував, що позивачкою не доведено те, що відповідач може сплачувати аліменти в сумі 3500 гривень. Зокрема, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують дохід ОСОБА_2 .

Однак суд апеляційної інстанції вважає розмір аліментів в сумі 2000 гривень, які погоджується сплачувати відповідач, є недостатнім.

З квитанцій, які наданій відповідачем вбачається, що він надав ОСОБА_1 матеріальну допомогу за період з липня по грудень 2020 року в сумі 14766 гривень 35 копійок, тобто щомісячно його допомога складала 2461 гривня (14766/6=2461). Також відповідав оплачував перебування дитини у дитячому дошкільному закладі. Крім того, відповідачем в апеляційній скарзі зазначено, що він здійснював оплату інших необхідних витрат. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 може надавати допомогу позивачці на утримання малолітнього сина в сумі 2500 гривень щомісячно.

Апеляційний суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів в сумі 2500 гривень щомісячно є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Помилковим є посилання відповідача на розмір прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» для дитини віком до 6 років, як на підставу зміни розміру аліментів, які встановлені в рішенні суду першої інстанції до 2000 гривень.

Апеляційний суд вважає необхідним зазначити, що прожитковий мінімум, визначений законом на дітей відповідного віку не є сталим та постійно змінюється.

Норми СК України не передбачають обов`язок батьків утримувати дітей в рівних частках. Батьки повинні забезпечувати належний та достатній рівень життя своєї дитини, а не прожитковий мінімум.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено в частині, яка оскаржується, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід змінити.

Визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 2500 гривень.

Щодо судових витрат

Згідно частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З мотивувальної частини постанови вбачається, що суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про зменшення суми аліментів до 2500 гривень.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Ціна позову ОСОБА_1 складає 22800 гривень, з яких задоволено 15000 гривень, що складає 65,79 процентів.

Позивачка ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору. Судовий збір за подання до суду позовної заяви складав 840 гривень 80 копійок.

ОСОБА_2 за подання до суду апеляційної скарги сплатив судовий збір в сумі 1261 гривня 20 копійок.

Отже, з ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 553 гривні 16 копійок.

Також ОСОБА_2 слід компенсувати за рахунок держави сплачений ним судовий збір за подання до суду апеляційної скарги в сумі 431 гривень 46 копійок.

Згідно частини 10 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Отже, з ОСОБА_2 слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 121 гривень 70 копійок.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 13 січня 2021 року в частині, яка оскаржується, змінити.

Визначити розмір аліментів, які щомісячно підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

Змінити розподіл судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 121 (сто двадцять одна) гривня 70 копійок в дохід держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 12 березня 2021 року.

Головуючий О.О. Одинак

Судді М.І. Кулянда

І.Н. Лисак