Справа № 635/7986/20
15 липня 2021 року м.Люботин
Люботинський міський суд Харківської області в складі головуючого Зінченка О.В., за участі секретаря Тимошенко К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальність «Харківгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 86 428,94 грн із них: борг - 70 113,67 грн, 3% річних - 4 544,74 грн, інфляційні втрати - 11 134,59 грн та судові витрати у розмірі 2102,00 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути справу у його відсутності, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення.
Відповідач в судові засідання не з`являється, про дату та час судового розгляду повідомлялася судом завчасно та належним чином за адресою, повідомленою Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області, однак поштові конверти повернулись до суду не врученими.
Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України судом розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача ОСОБА_1 до суду, однак остання в судові засідання на вказану в оголошенні дату не з`являлася, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без її участі до суду не надіслала, про причини неявки суд не повідомила.
Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку.
Під час розгляду справи судом встановлено наступне.
ТОВ «Харківгаз збут» стверджує, що ОСОБА_1 приєдналася до умов Типового договору шляхом фактичного споживання природного газу, що підтверджується довідкою про заборгованість за природній газ (а.с.4).
Відповідно до розділу III Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.
Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
Відповідно до п. 4 розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником.
Аналогічні правила укладення договору закріплені у п. 1.3 розділу I Типового договору постачання природного газу побутовим споживачем, затвердженим Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року.
У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.
Згідно з п.6.2 розділу VI Типового договору постачання природного газу побутовим споживачем, затвердженим Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року постачальник зобов`язаний безперервно постачати природній газ в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, а побутовий споживач зобов`язаний згідно з п.5.1 розділу V вищезазначеного Договору забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг Постачальнику згідно з умовами цього Договору.
Відповідно до п. 5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Відповідно до п. 22 Розділу III Правил постачальник має право вимагати від споживача-боржника оплати вартості природного газу, фактично спожитого ним.
Таким чином, не укладення письмового договору про надання послуг не є підставою для звільнення відповідача як споживача від оплати відповідних фактично наданих послуг.
Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 221/515/15-а та Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц, згідно з якою, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному розмірі.
Тобто, для прийняття рішення про стягнення заборгованості за спожитий газ позивачем має бути доведено або факт укладання договору у будь-якому, передбаченому Правилами, вигляді або фактичне споживання газу за конкретною адресою саме відповідачем.
Між тим, із наданих суду доказів не можливо встановити, що саме відповідач ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з інформації Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області від 18.01.2021 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17).
Однак, доказів того, що власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_1 матеріали справи не містять.
Доказів того, що на виконання Правил позивачем надсилалася заява приєднання до умов договору відповідачу суду не надано.
Як вбачається з довідки про заборгованість жодної оплати відповідач ОСОБА_1 не здійснила. Отже не підтверджений належними доказами факт того, що відповідач сплачувала за поставлений природний газ та таким чином приєдналася до умов типового договору (а.с.4).
Таким чином, суд вважає не доведеним факт укладання договору між сторонами, а також не доведено фактичне споживання природного газу саме відповідачем ОСОБА_1 .
За положеннями ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Згідно положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Надані суду докази, а саме: примірник Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, з додатками без підпису та без зазначення в ньому даних споживача, довідка про заборгованість за період з 31.12.2016 року по 31.10.2020 року, згідно якої сума заборгованості по абоненту ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 складає: 86 428,94 грн, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вимога про оплату заборгованості від 03.07.2019, не містять інформації для встановлення вищевказаних обставин.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Харківгаз збут» задоволенню не підлягають.
За змістом ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судовий збір покладається на позивача.
Керуючись ст. 12, 13, 76, 81, 89, 259, 264, 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд
В задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальність «Харківгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
На заочне рішення відповідачем протягом 30 днів, з дня його проголошення, до Люботинського міського суду Харківської області може бути подана письмова заява про його перегляд.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Харківського апеляційного суду до або через Люботинський міський суд Харківської області.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут», , МФО 300647, НОМЕР_2 , юридична адреса: вул. Петра Болбочана,54, м. Харків, 61093.

Представник позивача: Шевченко Дмитро Васильович, діє на підставі довіреності №Др-58-1220 від 30.12.2020.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Люботинським МВ УМВС України в Харківській області, 29.11.2000, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 .

Суддя О.В. Зінченко