Справа № 442/4895/21
Провадження № 6/442/104/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря судового засідання Малик О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі подання головного державного виконавця О.І. Ільницької про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 у майні, яким він володіє з іншими особами , -

в с т а н о в и в :

29.06.2021 головний державний виконавець О.Ільницька звернулась в суд з поданням, в якому просить визначити частку майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 - у майні, яким він володіє з іншими особами - квартирі АДРЕСА_2 при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 65161477.

Свої вимоги мотивує тим, що у неї на виконанні перебуває виконавче провадження №52232870 з примусового виконання виконавчого листа №2-к/442/4/2015 (справа №442/6702/15-ц), виданого 10.11.2015 Дрогобицьким міськрайонний судом на підставі клопотання про визнання і надання дозволу на виконання на території України заочного вироку районного суду для столичного міста Варшави у Варшаві (Республіка Польща) від 22.07.2014, яке набрало законної сили 10.11.2014 на території України. Про стягнення з боржника ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 20000 злотих, що за курсом НБУ на день постановлення ухвали становить 118800 гривень.

15.09.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52232870.

14.04.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65147785 з примусового виконання виконавчого листа № 442/434/20, виданого 10.11.2015 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» 6560.71 грн. боргу та про об`єднання виконавчих проваджень № 52232870 та № 65147785 у зведене виконавче провадження № 65161477.

Станом на 17.06.2021 боржник ОСОБА_2 не надав державному виконавцю достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільне іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, виклики та попередження державного виконавця ігнорує.

24.05.2017 винесено постанови про арешт майна боржника, записи про обтяження у реєстри внесено.

20.12.2018, 10.11.2020 винесено постанови про арешт коштів боржника, однак, згідно повідомлень банків - виконавців арештовані кошти на рахунках боржника відсутні.

23.02.2021 державним виконавцем повторно винесено постанову про арешт коштів боржника, яку скеровано до виконання АТ АКБ «Львів», АТ «Кредобанк», АТ «Державний ощадний банк України», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «Ідея Банк», АТ «Креді Агріколь Банк», АБ «Укргазбанк». Згідно відповідей від вказаних банків у боржника ОСОБА_2 відсутні відкриті рахунки.

Під час примусового виконання вищевказаного виконавчого документа державним виконавцем неодноразово, а саме: від 10.10.2019, 07.11.2019 ( виклик отримано особисто боржником, що підтверджується його особистим підписом), 12.11.2019, 24.02.2020, 17.04.202 17.09.2020, 14.04.2021, 22.04.2021, 31.05.2021 скеровувались виклики боржнику у відділ державної виконавчої служби за адресою його місця реєстрації проживання, а саме АДРЕСА_1 . Однак ОСОБА_2 ігнорує вказані виклики.

04.12.2020 державним виконавцем скеровано подання в Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області про привід боржника ОСОБА_2 у відділ держави виконавчої служби.

28.01.2021 за вх. № 841 у відділ надійшла ухвала Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.12.2020 по справі № 442/7792/20, якою задоволено подання державного виконавця про привід боржника ОСОБА_2 на 30.12.2020 о 15.00 год. у відділ державної виконавчої служби.

29.01.2021 скеровано ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.12.2020 по справі № 442/7792/20 у Дрогобицький районний відділ поліції ГУНП у Львівській області для виконання.

Згідно інформації ГУ Держпраці у Львівській області за боржником великовантажних транспортних засобів не зареєстровано.

Згідно інформації ГУ Держгеокадастру у Львівській області за боржником земельних ділянок на праві власності не зареєстровано.

Згідно інформації органів МВС за боржником транспортних засобів не зареєстровано.

Згідно інформації Стебницької міської філії Львівського обласного центру зайнятості боржник не перебуває на обліку як безробітній.

Станом на 17.06.2021, згідно інформації органів ДПС України та органів ПФУ боржник не отримує доходів у вигляді пенсії, заробітної плати тощо.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 22.04.2021 по справі № 442/3149/21 боржника ОСОБА_2 тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон до повного виконання ним зобов`язань згідно вищевказаного виконавчого документа.

Станом на 17.06.2021 боржник надалі не виконує Заочний вирок районного суду для столичного міста Варшава у Варшаві (Республіка Польща) від 22.07.2014, який став правомочним 10.11.2014 і який ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.11.2015 по справі №442/6702/15- ц визнано та надано дозвіл на його примусове виконання на території України та рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 17.02.2020 по справі № 442/434/20. Боржнику ОСОБА_2 відомо про те, що він є боржником у виконавчому провадженні № 52232870, що підтверджується власноручно написаним поясненням боржника від 12.06.2017.

Також, 27.06.2018 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника. Державним виконавцем частково в примусовому порядку стягнуто із заробітної плати заборгованість на користь стягувана 13402,88 грн. Однак, згідно інформації ТзОВ «Готельно-курортний комплекс «Карпати» боржник звільнений з роботи 31.10.2018.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за боржником нерухомого майна на праві власності не зареєстровано. Однак, 01.06.2021 за вх. № 4703 у відділ надійшла інформація КП ЛОР «Дрогобицького МЕТІ та ЕО» та копія свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) виданого 24.01.1997 року Бюро по приватизації житла при Стебницькій міській Раді, станом на 31.12.2012, в КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 .

Таким чином, станом на 17.06.2021 державним виконавцем вжито всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішень.

В судове засідання державний виконавець не з`явилась, подала клопотання про розгляд подання без її участі, просить подання задоволити.

Боржник та зацікавлені особи в судове засідання не з`явились.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Зазначене конституційне положення відображено і у ст.18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконанню рішень інших органів це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, порядок захисту прав стягувача, боржника та інших осіб у виконавчому провадженні унормовано положеннями Закону України «Про виконавче провадження». Згідно п.1 ч.2 ст.11 Закону державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст.32 Закону заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно із ст.443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до роз`яснень викладених у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з додержанням вимог процесуального закону щодо допустимості засобів доказування.

Частиною 2ст.370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

При вирішенні питання суд враховує, що виділ частки боржника із спільної сумісної власності у межах виконавчого провадження регулюється нормами цивільно-процесуального законодавства. При розгляді подання державного виконавця в порядку ст. 443 ЦПК України вирішується питання не про виділ частки, що призводить до виділу її в натурі, припинення права спільної часткової власності на майно, а вирішується питання про визначення частки, що не є його поділом чи виділенням частки та не тягне за собою припинення права спільної часткової власності, а такий захід спрямований лише на забезпечення виконання рішення суду. Системне тлумачення положень вказаних норм дає підстави дійти висновку, що за результатами розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд постановляє ухвалу, в якій зазначається конкретне майно, що підлягає саме виділу. Власники, які вважають, що у зв`язку зі зверненням стягнення на майно боржника у випадках, коли боржник володіє майном спільно з іншими особами, порушені їх майнові права у виконавчому провадженні, у зв`язку з накладенням арешту на майно, мають право звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення його з-під арешту.

А тому, за таких умов суд приходить до переконання, що державним виконавцем надані належні і достатні докази, які свідчать про належність спірного майна на праві спільної сумісної власності боржнику, а тому клопотання підлягає задоволенню в повному обсязі.

З огляду на викладене, керуючисьст.443 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

у х в а л и в :

Подання головного державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області О.І. Ільницької про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 у майні, яким він володіє з іншими особами - задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , належить 1/4 ідеальна частина у квартирі АДРЕСА_2 при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 65161477.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.В. Крамар