Справа № 362/1506/20
Провадження № 2/362/473/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2021 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Марчука О.Л.,

при секретарях - Лущик Т.М., Дрозденко К.О.,

Чорній М.В., Берковській Д.С.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідачів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника відповідачів - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу Тернюк Єлизавета Володимирівна про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності та визнання недійсним свідоцтв,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом в обґрунтування вимог якого зазначила, що в період часу з лютого 2011 року до 27 квітня 2019 року вона проживала разом із ОСОБА_6 однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу.

У зв`язку із цим, позивачка вважає, що набута ними за час спільного проживання квартира АДРЕСА_1 є об`єктом спільної сумісної власності, а тому просить:

-встановити факт її проживання разом із ОСОБА_6 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у вказаний період часу;

- визнати недійсними видані приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Тернюк Є.В. на ім`я спадкоємців померлого ОСОБА_6 свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену квартиру;

-визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позов та просили задовольнити його вимоги з викладених у заяві підстав.

Позивачка повідомила суду, що вона познайомилась із ОСОБА_6 в 2001 році. Після того, як він розірвав свій шлюб з іншою жінкою, вони почали особисті відносини та з лютого 2011 року почали винаймати в оренду квартиру у будинку АДРЕСА_2 . Надалі, вони придбали в кредит квартиру АДРЕСА_1 та з квітня 2012 року почали у ній проживати разом. Зазначила, що вони вели спільний побут, вона займалась домашнім господарством, залишила свою роботу і допомагала робити ремонт нової квартири. Також, пояснила суду, що вона працювала не офіційно на базарі та у закладах громадської торгівлі, у зв`язку із чим мала середньомісячний дохід 4 000 - 5 000 гривень.

Представник позивачки в судовому засіданні пояснив, що за наведених позивачкою обставин, остання має право на половину нерухомого майна, що вони набули за час їх спільного проживання із ОСОБА_6 як одна сім`я.

Відповідачі та їх представник в судовому засіданні не визнали позов та просили відмовити в його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що йому відомі обставини проживання його батька ОСОБА_6 із жінкою на ім`я ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 , яку він вперше побачив у 2008 - 2009 роках. При цьому, його батько ОСОБА_1 ніколи не представляв їм і не висловлював наміру із нею одружитись.

Відповідач ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що йому відомі обставини проживання його сина ОСОБА_6 із жінкою на ім`я ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 , яку він вперше побачив у 2004 році. При цьому, його син ОСОБА_1 ніколи не представляв їм і не висловлював наміру із нею одружитись, а говорив, що вона його знайома.

Представник відповідачів в судовому засіданні повідомила суду, що ОСОБА_6 самостійно утримував себе і саме за його особисті кошти було придбано спірну квартиру. При цьому, ОСОБА_6 не мав наміру створити сім`ю разом із позивачкою.

Свідок ОСОБА_9 , допитана під час розгляду справи пояснила суду, що з 2011 року вона разом із позивачкою працювала в торгівельній мережі магазину «Фуршет» у місті Василькові Київської області. Так вони познайомились і між ними склались дружні відносини. Зокрема, повідомила, що ОСОБА_1 представила ОСОБА_6 як свого чоловіка і він цього не заперечив. Також, повідомила, що ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_6 як сім`я спочатку в орендованому житлі з лютого 2011 року, а після того, у 2012 році вони придбали для себе квартиру АДРЕСА_1 . Свідок зазначила, що ОСОБА_1 і ОСОБА_6 вели спільне господарство та придбавали побутову техніку в нову квартиру, здійснювали спільно ремонтні роботи по облаштуванню придбаної квартири. Також, зазначила, що вона разом зі своїм чоловіком ходила в гості до ОСОБА_1 і ОСОБА_6 , де бачили родичів останнього, а саме: його батька і сина.

При цьому, на запитання головуючого в судовому засіданні відповідачі повідомили, що вони жодного разу не бачили вказаного свідка.

Допитана під час розгляду справи в якості свідка ОСОБА_10 пояснила суду, що вона є сусідкою ОСОБА_1 і має із нею дружні відносини. Повідомила суду, що вона знайома із ОСОБА_1 і ОСОБА_6 з 2012 року, відтоді як вони почали разом проживати у квартирі АДРЕСА_1 . Свідок зазначила, що ОСОБА_1 і ОСОБА_6 були дружньою і чудовою сім`єю, що не мала жодних негативних проявів. ОСОБА_1 і ОСОБА_6 робили все разом. Також, вони говорили свідку про спільне придбання цієї квартири. На цікавість свідка щодо особистих відносин ОСОБА_6 і ОСОБА_1 , остання відповіла свідку, що вони перебували у стосунках чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу.

Свідок ОСОБА_11 під час розгляду справи пояснила суду, що з 2014 року вона є сусідкою ОСОБА_1 та приблизно з 2015 року між ними склались дружні відносини; також, у неї були дружні відносини і з ОСОБА_6 та вони дружили разом сім`ями; зокрема, ОСОБА_6 хрестив її сина. Свідок пояснила суду, що ОСОБА_1 і ОСОБА_6 проживали саме як одна сім`я та складали враження чоловіка і дружини. Насамперед, свідок зазначила про дуже хорошу якість відносин ОСОБА_1 і ОСОБА_6 , а останній щиро кохав ОСОБА_1 .. Так, ОСОБА_6 повністю покладався на думку ОСОБА_1 при здійсненні ремонту і облаштування їх квартири. При цьому, свідок повідомила, що за особистими словами ОСОБА_1 і ОСОБА_6 під час їх спільних вечерь, вони говорили про своє одруження і наміри подати заяву про реєстрацію шлюбу. Свідок повідомила суду про бажання ОСОБА_1 оформити закордонний паспорт, однак ОСОБА_6 закликав її почекати із цим, щоб замовити вказаний документ вже на нове прізвище. Також, свідок повідомила про спільне проведення ОСОБА_1 і ОСОБА_6 їх дозвілля, відвідування кінотеатрів та інших громадських закладів; за показаннями свідка, ОСОБА_1 і ОСОБА_6 спільно купували товари домашнього вжитку.

Свідок повідомила, що ОСОБА_6 на вихідні дні їздив у село до батька; також, разом із ним в село до батьків ОСОБА_6 їздила і ОСОБА_1 , але доти, поки була жива матір ОСОБА_6 ; після смерті матері ОСОБА_6 , ОСОБА_1 припинила свої поїздки в село до батька ОСОБА_6 і останній їздив самостійно.

Свідок підтвердила той факт, батько і сина ОСОБА_6 були присутніми вдома на святах у ОСОБА_1 і ОСОБА_6 , як то день народження ОСОБА_1 ; при цьому, свідок зазначила про існування нейтральних відносин між ОСОБА_1 та батьком і сином ОСОБА_6 ..

Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 повідомив, що в лютому 2011 року він проживав у будинку АДРЕСА_2 та познайомився із сусідами ОСОБА_1 і ОСОБА_6 , які також в той період проживали у вказаному будинку в квартирі НОМЕР_3 . Повідомив суду, що надалі, в грудні 2012 року ОСОБА_1 і ОСОБА_6 переїхали проживати у свою власну квартиру та він був у них в гостях. Свідок повідомив, що ОСОБА_1 і ОСОБА_6 проживали як чоловік і жінка, як одна сім`я, разом ходили до магазину. Також, свідку відомі обставини роботи ОСОБА_1 в магазині мережі «Фуршет» та роботи ОСОБА_6 на СТО. Свідок зазначив, що потім йому стало відомо про те, що ОСОБА_1 і ОСОБА_6 не були у шлюбі, однак ОСОБА_1 говорила про їх намір одружитися.

ОСОБА_13 допитаний в якості свідка під час розгляду справи, повідомив суду, що із ОСОБА_1 він має дружні відносини, так само як із батьком і сином ОСОБА_6 - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .. Свідок повідомив суду, що з 2012 року він знайомий із ОСОБА_1 ; свідку особисто відомо, що з 2012 року ОСОБА_1 і ОСОБА_6 проживали разом та він також проживав із ними в квартирі АДРЕСА_1 у період часу з літа 2017 року до квітня 2018 року. ОСОБА_6 був його рідним дядьком, а тому, у зв`язку із щирими добрими відносинами між ними і між ОСОБА_6 і ОСОБА_1 , він вважає останню тіткою, хоча вона йому такою не є. Свідок повідомив, що у ОСОБА_1 і ОСОБА_6 був спільний бюджет, проживали вони як сім`я і вели спільний побут. Також, він був присутній при спільній купівлі ОСОБА_1 і ОСОБА_6 побутової техніки в їх квартиру.

Вислухавши вступне слово сторін і їх представників, показання свідків та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

22 грудня 2010 року розірвано шлюб між ОСОБА_6 і ОСОБА_14 , що підтверджується відповідним Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 07 березня 2012 року (а.с. 13).

За договором купівлі-продажу квартири від 17 квітня 20212 року ОСОБА_6 придбав квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 29).

Витягом про державну реєстрацію прав від 20.04.2012 року підтверджується факт набуття ОСОБА_6 права власності на вказане нерухоме майно (а.с. 28).

Для придбання зазначеної квартири, ОСОБА_6 було укладено із ПАТ «Державний ощадний банк України» кредитний договір № 1740 від 95 липня 2012 року з іпотекою квартири АДРЕСА_1 (а.с. 30 - 31).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 03.05.2019 року (а.с. 32).

В порядку спадкування після померлого, на підставі виданих його спадкоємцям батьку і сини приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Тернюк Є.В. свідоцтв №№ 321 і 322 від 24 лютого 2020 року про право на спадщину за законом, ОСОБА_3 і ОСОБА_8 набули права власності на зазначене нерухоме майно в рівних частках по 1/2 частині, що підтверджується відповідною Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.03.2020 року (а.с. 34 - 35).

Також, під час розгляду справи в судовому засіданні на підставі наданих сторонами письмових доказів, судом встановлено наступні обставини.

Згідно із довідкою ЖБК «Маяк-3» Вих. № 20/04 від 14.04.2020 року, в період часу з лютого 2011 року по листопад 2012 року в квартирі АДРЕСА_4 спільно проживали ОСОБА_6 , ОСОБА_1 і ОСОБА_15 та ОСОБА_1 і ОСОБА_6 спільно здійснювали комунальні платежі та надання житлово-комунальних послуг за вказаною адресою (а.с. 153).

За змістом довідки № 574 від 07 червня 2019 року депутата Васильківської міської ради Бурсової Л.П. , ОСОБА_1 разом із ОСОБА_6 проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 36).

Також, факт проживання ОСОБА_1 без реєстрації разом із ОСОБА_6 за вказаною адресою підтверджується довідкою відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Васильківської міської ради № 1425 від 08 лютого 2019 року та заявкою від імені ОСОБА_1 на підключення Інтернету до зазначеної квартири (а.с. 37, 38).

Н аркушах справи №№ 50 - 85 містяться додані до позову копії фіскальних чеків, видаткових накладних, товарних чеків та інших документів фінансового характеру щодо придбання будівельних матеріалів, які підтверджують обставини здійснення ремонту квартири АДРЕСА_1 .

Про обставини участі ОСОБА_1 у веденні спільного побуту разом із ОСОБА_6 також свідчить зміст довідки ТОВ «ВЗХ-Стар» від 13.03.2020 року № 5, за яким повідомлено про укладення між даним товариством і ОСОБА_6 договору № 97 від 17.04.2012 року «Про надання послуг» та про здійснення ОСОБА_1 оплати послуг по утримання будинку і прибудинкової території, з холодного водопостачання і водовідведення квартири АДРЕСА_1 (а.с. 151).

Відповідно до довідки ОСББ «Благодать» № 7 від 16.04.2020 року, в період часу з 16.12.2016 року по 27.04.2019 року в квартирі АДРЕСА_1 спільно проживали ОСОБА_6 , ОСОБА_1 і ОСОБА_15 та оплачували внески співвласників (а.с. 152).

Встановивши на підставі зазначених доказів фактичні обставини справи та визначивши відповідні їм правовідносини, що склались між сторонами, суд застосовує наступні положення законодавства.

Відповідно до норми частини другої статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (ч. 4 ст. 3 СК України).

Згідно із частиною третьою статті 4 СК України, кожна особа має право на проживання в сім`ї.

Норми частини першої і другої статті 301 Цивільного кодексу України передбачають, що фізична особа має право на особисте життя та сама визначає своє особисте життя.

Згідно із частиною третьою статті 51 Конституції України, сім`я охороняється державою.

Відповідно до частини першої статті 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення Глави 8 СК України.

Зокрема, за змістом досліджених судом письмових доказів та показань свідків, під час розгляду справи судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_6 спільно проживали в одному житловому приміщенні, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, піклувались один про одного, спільно дбали про утримання свого житла, мали спільний бюджет, за взаємною згодою вирішували побутові питання, придбання майна, а їх відносини були усталеними і притаманними відносинам подружжя.

Отже, на підставі аналізу наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про існування факту проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_6 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з лютого 2011 року по 27 квітня 2019 року.

При цьому, суд критично оцінює заперечення представника відповідачів стосовно обставин зазначення ОСОБА_6 в укладеному із ПАТ «Державний ощадний банк України» кредитному договорі № 1740 від 95 липня 2012 року, договорі купівлі-продажу квартири від 17 квітня 20212 року та інших письмових документах від імені загиблого, у стверджувальній формі про те, що «він ( ОСОБА_6 не перебуває в зареєстрованому шлюбі та у сімейних відносинах без реєстрації шлюбу», оскільки вони суперечать показанням допитаних свідків та у зв`язку із смертю ОСОБА_6 станом на дату ухвалення даного рішення неможливо встановити причини з яких він вчиняв застереження саме такого змісту.

Також, суд не приймає до уваги довідку Кодаківської сільської ради № 121 від 29.04.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_6 фактично проживав по грудень 2012 року за місцем своєї реєстрації в селі Кодаки Васильківського району Київської області, оскільки зміст вказаної довідки прямо суперечать показанням допитаних по справі свідків (т.с. 1, а.с. 171).

Згідно із частиною четвертою статті 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Тобто, вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна необхідно встановити факт придбання такого майна, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, час придбання, джерело набуття, мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

Як встановлено під час розгляду справи в судовому засіданні, кредит на придбання квартири АДРЕСА_1 було виплачено за життя ОСОБА_6 , під час його спільного проживання разом із ОСОБА_1 однією сім`ю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу.

У зв`язку з цим, суд вважає, що спірна квартира є об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 і ОСОБА_6 ..

Натомість, позивачка не заявила позовних вимог про визнання квартири АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності.

Як наслідок, не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання права власності позивача на 1/2 частину спірної квартири.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог про визнання недійсними виданих відповідачам свідоцтв про право на спадщину за законом, що були їм видані після смерті ОСОБА_6 , суд враховує наступне.

Відповідно до положень Книги шостої ЦК України, спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 були його син ОСОБА_3 і батько ОСОБА_4 ..

Так, відповідно до виданих приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Тернюк Є.В. на ім`я спадкоємців померлого ОСОБА_6 свідоцтв про право на спадщину за законом відповідачі по справі успадкували в рівних частках квартиру АДРЕСА_1 по 1/2 частині.

Натомість, при видачі нотаріусом зазначених свідоцтв про право на спадщину за законом після ОСОБА_6 на квартиру, не було враховано обставини набуття зазначеного нерухомого майна ОСОБА_6 в період його проживання разом із ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

У зв`язку з цим, слід зробити висновок, що видача спірних свідоцтв на право на спадщину за законом на ім`я відповідачів, проведена із порушенням встановлених цивіьним законом правил спадкування без урахування факту перебування вказаного нерухомого майна у статусі обєкта спільного сумісного майна.

Згідно із нормою частини першої статті 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, а також той факт, що успадкована відповідачами після ОСОБА_6 квартира АДРЕСА_1 є об`єктом права спільної сумісної власності у якій позивач має 1/2 частку, суд приходить до висновку, що видані на ім`я відповідачів свідоцтва від 24 лютого 2020 року про право на спадщину за законом після ОСОБА_6 на дану квартиру необхідно визнати недійсними.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню лише в частині, що є обґрунтованою.

Одночасно, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідачів у рівних частках пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 74 СК України, ст. 1301 ЦК України, ст. ст. 1 - 13, 19, 23, 27, 34, 76 - 83, 89, 95, 133, 141, 197, 198, 258, 259, 263 - 265, 273 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з лютого 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати недійсним видане приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Тернюк Єлизаветою Володимирівною на ім`я ОСОБА_3 свідоцтво № 322 від 24 лютого 2020 року про право на спадщину за законом після ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на квартиру АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним видане приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Тернюк Єлизаветою Володимирівною на ім`я ОСОБА_4 свідоцтво № 321 від 24 лютого 2020 року про право на спадщину за законом після ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на квартиру АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 по 1 471 (одній тисячі чотириста сімдесят одній) гривні 40 копійок з кожного у відшкодування судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий

Дата складення повного судового рішення - 10 березня 2021 року.