Справа № 559/2315/15-ц
Провадження № 2-п/559/1/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

секретаря судового засідання Остапчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про порушення зобов`язань з вини кредитора, відшкодування фактичного зроблених витрат позивачем по відновленню будівлі та стягнення матеріальних збитків,

Встановив:

Заочним рішенням Дубенського міськрайонного суду від 21.06.2018 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про порушення зобов`язань з вини кредитора та відшкодування фактично зроблених витрат по відновленню будівлі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 40169 гривень, витрачених про ремонт будинку АДРЕСА_1 , 5940 гривень, витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи та 1058 гривень 20 копійок, сплаченого судового збору, а всього 47167 гривень 20 копійок.

15.08.2018 року відповідачка ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення, оскільки вважає що таке рішення підлягає перегляду через порушення судом норм процесуального права, не правильного застосування норм матеріального права, що призвело до невідповідності висновків, викладених у рішенні обставинам справи та недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Зазначає, що нею було подано відзив, а також вона приймала участь у судових засідань, а отже суд не вправі був ухвалювати заочне рішення. Окрім того, позивач звертався із заявою про зменшення розміру позовних вимог. Проте, вимоги позивача свідчать про одночасну зміну предмета та підстав позову, але жодних письмових заяв про зміну предмета або підстав позову від позивача до початку розгляду справи по суті не надходило. Вважає, що судом порушено норми процесуального права.

Окрім того, порушено норми матеріального права. Рішення суду на підставі якого Позивач набув право власності на її житловий будинок вступило в силу 06.02.2014 та було чинне до 02.07.2014(дата коли рішення було скасовано Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ). Тобто, саме протягом періоду часу з 06.02.2014 по 02.07.2014, Позивач мав правові підстави для проведення необхідних ремонтних робіт, оскільки Позивач юридично був визнаний власником цього будинку на підставі рішення суду. Судом не було застосовано до спірних правовідносин норми ст. 390 Цивільного кодексу України та в порушення норм ст.ст. 228, 229 Цивільного процесуального кодексу України, не було досліджено вищевказані рішення судів, що позбавило змоги правильно визначити характер спірних правовідносин, з`ясувати обставини добросовісного чи недобросовісного володіння Позивачем будинком та правильного визначення необхідних витрат на утримання, збереження будинку.

Вважає, що жоден із свідків на вказав джерело обізнаності про те, що вона не заперечувала щодо розпочатих ремонтних робіт Позивачем у її будинку, отже такі свідчення не мають доказової сили. Також висновок експерта є неповним, містить ряд протирічь та інформації щодо визначення вартості, яка є лише орієнтовною (прогнозованою), тобто припущенням експерта, що в силу змісту ч. 6 ст. 81 ЦПК У є неприпустимим, Крім того, через неможливість визначення експертом кількості витрачених матеріалів, їх найменування, висновок експерта не відповідає принципам доказування.

Просить поновити строк на перегляд заочного рішення, скасувати рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 червня 2018 року по справі 559/2315/15-ц та призначити судовий розгляд даної справи.

Ухвалою суду від 24 лютого 2020 року прийнято заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про порушення зобов`язань з вини кредитора, відшкодування фактичного зроблених витрат позивачем по відновленню будівлі та стягнення матеріальних збитків та призначено судове засідання по розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

13 жовтня 2020 року до суду надійшло клопотання представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 16 жовтня 2020 року клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено. Забезпечено участь представника відповідача ОСОБА_3 у розгляді справи в режимі відеоконференції між Дубенським міськрайонним судом Рівненської області та Господарським судом м. Києва.

У судовому засіданні призначеному на 13:00 год. 16.03.2021 року, представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 на зв`язок у режимі відео конференції не вийшов.

Відповідно до ч. 5 ст. 212 ЦПК України, ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Позивач ОСОБА_2 , згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи без його участі, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення. Вважає заяву невмотивованою та такою, що не ґрунтується на законі. Підтримує подане ним заперечення, у якому зазначив, що з вини відповідачки та її представника розгляд справи затягнувся з 2015 року на 3 роки, адже з 12 судових засідань, лише 2 з яких відкладались з технічних причин, а відповідачка ОСОБА_1 чи її представник були присутні лише 5 разів. Тому суд прийняв законне заочне рішення, проти внесення якого він не заперечував. Вважає рішення законним, обґрунтованим, та таким, що відповідає вимогам справедливості.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Як на істотні обставини для перегляду заочного рішення, заявник посилається на те, що вона приймала участь у судових засідань, а отже суд не вправі був ухвалювати заочне рішення. Проте, у судові засідання, які призначались впродовж розгляду справи, позивачка та її представник неодноразово не з`являлись, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, тому суд ухвалив заочне рішення на законних підставах.

Заочне рішення було ухвалено 21.06.2018 року за відсутності відповідачки та її представника. Копію рішення відповідачка отримала 09.07.2018 року.

У заяві про перегляд заочного рішення відсутні посилання відповідача на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є фактично незгодою з винесеним рішенням по суті.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача необхідно відмовити.

У відповідності до ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ч.2 ст.247, ст.ст. 258-260, 287, 288, ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про порушення зобов`язань з вини кредитора, відшкодування фактичного зроблених витрат позивачем по відновленню будівлі та стягнення матеріальних збитків, - відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в тридцятиденний строк з дня проголошення ухвали про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Р.В. Ралець