КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2374/19
Провадження № 2/488/145/21 р.
20.05.2021 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,
при секретарі - Глубоченко О.О.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
та представника третьої особи Кабацюри О.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, де третьою особою виступає Орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради,-
У травні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 01.11.2012 року. Від даного шлюбу вони мають спільну дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу, який було розірваного рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12.12.2018 року, залишилась проживати з відповідачем.
Позивач добросовісно щомісячно сплачує кошти на утримання доньки.
Проте, після розірвання шлюбу, відповідач стала чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з донькою, у зв`язку із цим, ОСОБА_1 вимушений був звернутись до Служби у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради із заявою про визначення способу його участі у вихованні дитини.
Рішенням № 893 від 28 вересня 2018 року Виконком Миколаївської міської ради визначив участь позивача у вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надавши йому можливість побачень з малолітньою дочкою кожного вівторка та четверга місяця з 16:00 до 18:00, кожного першого та третього тижня місяця з 16:00 п`ятниці до 18:00 неділі з правом ночівлі, та надавши батькам право зміни часу за взаємною згодою батьків та врахуванням інтересів дитини.
Однак, ігноруючи рішення виконкому, відповідач продовжує чинити йому перешкоди у спілкуванні з дочкою не зважаючи на те, що він є батьком дитини , має право та зобов`язаний брати участь у вихованні своєї дитини.
Посилаючись на викладене позивач просить суд зобов`язати відповідача ОСОБА_1 не чинити йому перешкод щодо участі у вихованні його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та у спілкуванні з нею, визначивши способи його участі у вихованні дитини та у спілкуванні з нею наступним чином:
- заборонити ОСОБА_1 створювати йому перешкоди у спілкуванні з дочкою - ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисто, засобами телефонного, інтернет зв`язку та іншого зв`язку;
- зобов`язати ОСОБА_1 надавати йому точну інформацію щодо фактичного місця проживання, перебування дочки ОСОБА_3 , а у разі настання змін щодо місця її проживання та перебування, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин;
- встановити час та спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні його дочки - ОСОБА_3 згідно рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 893 від 28 вересня 2018 р., та надати йому можливість побачень з дитиною кожного вівторка та четверга кожного місяця з 16:00 до 20:00, кожного першого та третього тижня місяця з 16:00 п`ятниці до 18:00 неділі з правом ночівлі у місці проживання ОСОБА_1 та з правом прогулянок з дитиною по місту, відвідування дитячих розважальних закладів, враховуючи погодні умови, стан здоров`я дитини та інші істотні обставини, а також враховуючи бажання дитини;
- встановити час та спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дочки ОСОБА_3 , надавши йому можливість відпочивати разом з нею терміном не менш двох тижнів під час його щорічної відпустки у літній час, з можливістю залишення доньки в нічний час разом з батьком по місцю його проживання.
В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив суд задовольнити заявлені вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, судом про дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином, причина її неявки суду не відомо.
Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник третьої особи суду пояснила, що відповідачка неодноразово запрошувалася до Служби у справах дітей адміністрації Корабельного району, з нею проводилась профілактично-розяснювальна бесіда щодо необхідності дотримуватись рішення органу опіки та піклування № 983 від 28.09.2018 р., проте це не дало результату.
Враховуючи те, що від відповідача заперечення та заява про розгляд справи у її відсутність не надходила, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення зявившихся учасників процесу та дослідивши надані письмові докази, прийшов до наступного.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
За приписами ст. 7 СК України, яка встановлює загальні засади регулювання сімейних відносин, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386(ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.
У відповідності до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Конвенція про права дитини в пункті 3 статті 9 закріпила принцип, за яким держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).
Батьки малолітньої ОСОБА_1 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.11.2012 року, який було розірвано рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12.12.2018 року (а.с.11-12).
Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом із матір`ю (відповідачкою по даній справі), яка стала чинити батьку дитини (позивачу) перешкоди у спілкуванні з донькою.
У відповідності до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Як визначено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 141 СК України на батьків покладені рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Право батька, матері та дитини на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежено законом, закріплено положеннями ст. 153 СК України.
При цьому, у відповідності до положень ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, в той час як батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, та мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Відповідно дост. 1 Закону України "Про охорону дитинства"контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.
Як визначено частинами 1-3 статті 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Статтею 158 СК України передбачено порядок вирішення органом опіки та піклування спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї.
Так, за її змістом орган опіки та піклування за заявою матері, батька дитини визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 28.09.2018 №893 ОСОБА_1 визначено участь у вихованні дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом надання йому можливості побачень з донькою кожного вівторка та четверга місяця з 16.00 до 18.00, кожного першого та третього тижня місяця з 16.00 п`ятниці до 18.00 неділі з правом ночівлі.
Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод (ч. 1 ст. 159 СК України).
В такому випадку, як визначено приписами ч. 2 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.
Відтак, правовий аналіз вказаних вище положень законодавства дає підстави для висновку, що участь суду при вирішенні питання щодо способу участі батька у вихованні дітей є необхідною у випадку наявності перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, яка створюється одним з батьків іншому, зокрема, у випадку ухилення від виконання рішення органу опіки та піклування.
Згідно з ч. 2 ст. 159 СК України, під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Відповідно до положеньст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.
Тому при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини, які полягають зокрема в забезпеченні її розвитку у стійкому середовищі.
А встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини.
Відповідач, будучи батьком дитини, прагне спілкування із нею, оскільки участь у вихованні та розвитку дитини є його правом та обов`язком.
Окрім наведеного, суд вважає, що реалізація одним із батьків свого права на спілкування з дитиною у будь-якому разі не повинна перешкоджати нормальному розвиткові дитини.
Більш того, позивач, який є батьком дитини, піклується про дочку та любить її, активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із дитиною.
Жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітньою дочкою у спосіб, визначений висновком органу опіки та піклування міської ради від 27.02.2020 року, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з дочкою, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини, судом не встановлено, а тому враховуючи інтереси дитини, вік дитини, стан здоров`я дитини, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Крім того, суд роз`яснює сторонам, що з урахуванням вікових змін дитини, його розвитку та потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений спосіб участі у вихованні малолітньої дитини, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини.
Враховуючи викладене,керуючись ст.ст. 7, 19, 141, 153, 155, 157-159 СК України, ст.ст. 2, 4-5, 12-13, 76-83, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України,
Позов задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не чинити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перешкод щодо участі у вихованні доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спілкуванні з дитиною.
Визначити наступні способи участі ОСОБА_1 у вихованні та у спілкуванні з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином:
- заборонити ОСОБА_1 створювати ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні з дочкою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисто, засобами телефонного, Інтернет зв`язку та іншого зв`язку;
- зобов`язати ОСОБА_1 надавати ОСОБА_1 точну інформацію щодо фактичного місця проживання, перебування дочки - ОСОБА_3 , а у разі настання змін щодо місця її проживання та перебування, повідомити його про це особисто на наступний день з дня настання таких обставин;
- встановити час та спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 згідно рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 893 від 28 вересня 2018 р., та надати йому можливість побачень з дочкою кожного вівторка та четверга місяця з 16:00 до 20:00, кожного першого та третього тижня місяця з 16:00 п`ятниці до 18:00 неділі з правом ночівлі за місцем проживання ОСОБА_1 , та з правом прогулянок з дитиною по місту, відвідування дитячих розважальних закладів, враховуючи погодні умови, стан здоров`я дитини та інші істотні обставини, а також враховуючи бажання дитини;
- встановити час та спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дочки ОСОБА_3 , надавши йому можливість відпочивати разом з дитиною терміном не менше двох тижнів під час його щорічної відпустки у літній час, з можливістю залишення доньки в нічний час разом з батьком за місцем його проживання.
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його прголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживания: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя Л.І. Селіщева