Справа № 466/7722/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 лютого 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Федорової О.Ф.

секретар судового засідання Романчук М.С., Колодій Я. П.

склад учасників справи:

представник позивача

(ордер серії ЛВ № 111679 на

надання правової допомоги) адвокатЯцишина А.В.

представник відповідачів

(ордер серії ЛВ №10913 на

надання правової допомоги

та договір 29/12-1,29/12-2,29/12-3

про надання правової допомоги від

29.12.2018 року) адвокат Заремба В.В.

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном, -

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

25 вересня 2018 року позивач ОСОБА_5 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що позивач є співвласником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що будинок співвласником якого він є, безпосередньо межує з будинком та земельною ділянкою відповідачів 1, 2 та 3, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Зазначає, що стіни будинків, що належать позивачу та відповідачам, фактично межують одна з одною, а стіна будинку відповідачів, крім того, безпосередньо проходить по межі земельної ділянки, на якій розташований будинок позивача.

Стверджує, що відповідачами самовільно прорубано вікно у стіні будинку, що безпосередньо межує із домоволодінням позивача, що грубо порушує його право на розпорядження власним майном, завдає значних незручностей, порушує його право на особисте життя, становить перешкоди у користуванні майном, є порушенням його права на користування, володіння та розпорядження будинком, порушують права добросусідства.

Просить зобов`язати Відповідачів 1, 2 та 3 усунути перешкоди в користуванні майном та замурувати вікно в стіні будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та що межує із домоволодінням позивача за адресою АДРЕСА_1 .

У відзиві на позовну заяву представник відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвокат Заремба В.В. вказує, що відповідачі позов не визнають, просять відмовити у його задоволенні, оскільки спірне вікно в житловому будинку відповідачів за адресою АДРЕСА_2 , яке вимагає замурувати позивач не є самочинно прорубаним, а було передбачене проектом будівництва (добудови), влаштоване під час будівництва, що здійснювалось впродовж 1996-1999 років, і було в наявності при прийнятті об`єкту в експлуатацію, а також що це вікно не становить перешкод в користуванні майном позивача.

У відповіді на відзив Представник позивача адвокат Яцишин А.В., не змінюючи підстав та предмету позову, зазначив, що у зв`язку із наявністю спірного вікна ОСОБА_1 не може вільно почуватись та вести нормальний спосіб життя, так як відповідачі можуть безперешкодно спостерігати через спірне вікно за його приватним життям, що є прямим втручанням в його особисте приватне життя. Крім того, з посиланням на рішення Львівського міського виконкому Ради депутатів трудящих від 31.10.1953 року № 1627, заявив, що за будинком АДРЕСА_1 на правах землекористування закріплена земельна ділянка площею 338,5 кв.м.

В Запереченнях на Відповідь на відзив представник відповідачів - адвокат Заремба В.В., зазначив, що згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також відповідями на його адвокатські запити отриманими з Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та Відділу у місті Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області жодна інформація про реєстрацію земельної ділянки у АДРЕСА_1 , а також реєстрацію будь-якого речового права відсутня, а тому вважає, що земельна ділянка під житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 не сформована.

Заяви (клопотання) учасників справи:

09.01.2019 року - представник відповідачів подав відзив на позовну заяву (т. 1 а.с. 43-47).

14.03.2019 року - представник позивача подав клопотання (т. 1 а.с. 111).

29.03.2019 року - представник позивача подав клопотання (т. 1 а.с. 116, 117).

29.03.2019 року - представник позивача подав відповідь на відзив (т. 1 а.с. 118-120).

10.04.2019 року - представник відповідачів подав клопотання про ознайомлення із матеріалами справи (т. 1 а.с. 121).

21.05.2019 року - представник позивача подав клопотання (т. 1 а.с. 123).

04.06.2019 року - представник відповідачів подав клопотання про ознайомлення із матеріалами справи (т. 1 а.с. 127).

24.06.2019 року - представник відповідачів подав клопотання (т. 1 а.с. 133).

24.09.2019 року - представник позивача подав клопотання (т. 1 а.с. 140).

25.09.2019 року - представник позивача подав додаткові пояснення (т. 1 а.с. 141-142).

17.10.2019 року - представник відповідачів подав заперечення (в порядку ст. 180 ЦПК України) (т. 1 а.с. 155-156).

16.03.2020 року - представник позивача подав клопотання (т. 1 а.с. 201).

27.07.2020 року - представник відповідачів подав заяву (т. 1 а.с. 218).

14.09.2020 року - представник позивача подав клопотання (т. 1 а.с. 223).

28.10.2020 року - представник позивача подав клопотання (т. 1 а.с. 242).

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання по справі на 10.01.2019 року (т. 1 а.с. 34-35).

Підготовче засідання 10.01.2019 відкладено (т. 1 а.с. 92).

Підготовче засідання 12.02.2019 відкладено (т. 1 а.с. 95-96).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 11.03.2019 року підготовче засідання 11.03.2019 відкладено (т. 1 а.с. 107-108).

В підготовчому засіданні 01.04.2019 оголошено перерву (т. 1 а.с. 112-113).

Підготовче засідання 22.05.2019 відкладено (т. 1 а.с. 124).

Підготовче засідання 24.06.2019 відкладено (т. 1 а.с. 130).

Підготовче засідання 06.08.2019 відкладено (т. 1 а.с. 135).

Підготовче засідання 03.09.2019 відкладено (т. 1 а.с. 138).

Підготовче засідання 26.09.2019 відкладено (т. 1 а.с. 150).

Підготовче засідання 12.11.2019 відкладено (т. 1 а.с. 170-171).

В підготовчому засіданні 26.11.2019 оголошено перерву (т. 1 а.с. 175-176).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 03.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 23.12.2019 року (т. 1 а.с. 184-185).

Судове засідання 23.12.2019 відкладено (т. 1 а.с. 190).

В судовому засіданні 16.01.2020 оголошено перерву (т. 1 а.с. 195-198).

Судове засідання 16.03.2020 відкладено (т. 1 а.с. 202).

Судове засідання 22.04.2020 відкладено (т. 1 а.с. 206).

В судовому засіданні 23.06.2020 оголошено перерву (т. 1 а.с. 212-215).

Судове засідання 27.07.2020 відкладено (т. 1 а.с. 220).

Судове засідання 15.09.2020 відкладено (т. 1 а.с. 225).

Судове засідання 12.11.2020 відкладено (т. 1 а.с. 243).

Судове засідання 10.12.2020 відкладено (т. 2 а.с. 1).

В судовому засіданні 18.02.2021 оголошено перерву (т. 2 а.с. 7-8).

В судове засідання 25.02.2021 року:

Позивач не з`явився, про час, дату та місце розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить телефонограма (т. 2 а.с. 10). Причини неявки невідомі. Заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.

Відповідачі не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки невідомі. Заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги просить задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_7 , - просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Свідок ОСОБА_8 - 23.06.2020 року повідомила, що ОСОБА_1 являється рідною сестрою, відповідачі по справі сусідами. Пояснила, що відповідачі вибили на їх територію вікна. ОСОБА_1 пропонував відповідачам по справі забрати вікна, вони відмовились. Пояснила, що вікна заважають приватному життю позивача.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин:

Судом встановлено:

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Індексний номер витягу 90414727 від 23.06.2017 позивач на праві спільної часткової власності є співвласником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розмір 72/100. Іншим співвласником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Індексний номер витягу 90414484 від 23.06.2017 є ОСОБА_9 , розмір частки 28/100.

Згідно з Архівного витягу з Рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів від 31.10.1953р. № 1627, вказана «земельна ділянка при будинку АДРЕСА_3 »

Згідно листів Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 05.06.2019р. № 29-13-0.2-4203/2-19 та Відділу у місті Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 05.06.2019р. № 28-13-0.37-521/109-19 «інформація про реєстрацію земельної ділянки у АДРЕСА_1 , а також реєстрацію будь-якого речового права відсутня».

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна Номер інформаційної довідки 138492582 від 20.09.2018 житловий будинок що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_4 (відповідач 3), ОСОБА_3 (відповідач 2) та ОСОБА_2 (відповідач 1), розмір часток 31/100, 30/100 та 39/100 відповідно земельна ділянка за адресою АДРЕСА_2 з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0549 га, кадастровий номер :03:002:0067 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_4 (відповідач 3), ОСОБА_3 (відповідач 2) та ОСОБА_2 (відповідач 1), розмір часток 31/100, 30/100 та 39/100 відповідно.

Проектні пропозиції прибудови двоповерхової будівлі до житлового будинку АДРЕСА_2 , якими передбачено спірне вікно, погоджені на засіданні МВК Шевченківського району м. Львова (прот. № 453 від 06.02.1996р.)

Згідно з Розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 07.09.1999р. № 1073 було погоджено подальшу експлуатацію проведеної добудови згідно проектних пропозицій, за умови розроблення робочої документації, її погодження в установленому порядку та оформлення Акту вводу добудови в експлуатацію.

Відповідно до проектної документації (Робоча документація на стадії РП (робочий проект) та Проект на відповідність нормативним вимогам реконструкції з розширенням житлового будинку на АДРЕСА_2 ), що у 1999р. була розроблена ПКО «Політехніка» ДУ «Львівська політехніка», у відповідному нежитловому приміщенні 1-го поверху добудови (приміщення кухні лівого крила добудови згідно плану 1-го поверху)) передбачено (запроектовано) спірне вікно.

Означена проектна документація реконструкції з розширенням житлового будинку на АДРЕСА_2 15.05.2002р. погоджена Головним архітектором м. Львова, та згідно з листом Головного управління архітектури і містобудування Львівської міської ради від 15.05.2002р № 1610/1196 визнана такою, що розроблена відповідно до діючих норм та правил, в тому числі по вибухо-пожежній безпеці.

Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради видала ОСОБА_2 (відповідач 1) Дозвіл на виконання будівельних робіт № 228/02 від 20.05.2002р.

Згідно Акту державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом до експлуатації від 18.06.2002 р., що був Затверджений Наказом департаменту землеустрою та планування забудови міста Львівської міської ради від 20.06.2002р. № 1610/420-07 житловий будинок після реконструкції з розширенням за рахунок добудови та надбудови, на АДРЕСА_2 готовий до введення в експлуатацію.

Згідно складених Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Технічного паспорту «на житловий будинок індивідуального житлового фонду АДРЕСА_2 » від 14.05.2002р. (Інвентарний № 426, реєстрований номер 2234) та Технічного паспорту «на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 » від 04.08.2014р. (інвентаризаційна справа № 426) він складається з Житлового будинку площею 75,3 кв.м. позначеного літерою «А-1», житлової прибудови площею 108,7 кв.м. позначеного літерою «А1-1», веранди площею 30,0 кв.м. позначеної літерою «А-1», житлової добудови площею 89,4 позначеного літерою «АІІ-2», житлової надбудови площею 132,3 кв.м. позначеного літерою «А3-1», гаражу площею 42,9 кв.м. позначеного літеро. «Б». При цьому згідно Поверхового плану першого поверху у приміщенні житлової добудови «АІІ-2» в приміщенні № 3-2 (кухня) площею 16,1 кв.м. передбачене спірне вікно.

Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія НОМЕР_1 від 29.09.2014р. власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 425,2 кв.м є ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , форма власності приватна.

Згідно з Договором Дарування від 28.04.2015р. зареєстрованим в Реєстрі за № 455 посвідченим Гірник І.А. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Когут Ю.Й. подарував 31/100 ідеальних часток житлового будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_4 та 30/100 ідеальних часток житлового будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_3 .

Згідно з фотографій, на яких відображено взаємне розташування будинків позивача та відповідачів вбачається, що частина стіни будинку відповідачів (в якій розташоване спірне вікно) межує з глухою (без віконних та будь-яких інших прорізів) стіною будинку співвласником якого є позивач під кутом 90 градусів.

Згідно з представленого позивачем Технічного паспорту на садибний (індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовлений Суб`єктом господарювання фізична особа підприємець ОСОБА_10 22.06.2017р. загальна протяжність (довжина) вказаної глухої стіни становить 5,85 м.

Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, заслухавши обґрунтування позивача та представника позивача, заперечення відповідачів та їхнього представника встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Разом з тим статтею 13 Конституції України передбачено, що власність зобов`язує, вона не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству, а усі суб`єкти права власності рівні перед законом, а стаття 41 Конституції України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. При цьому право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

За загальним правилом встановленим частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з приписами частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Як унормовано статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша та друга статті 321 ЦК України).

Стаття 391 ЦКУ передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

При цьому відповідно до висновку ВП ВС висловленого в п. 38 постанови від 04.07.2018р. справа № 653/1096/16-ц, провадження № 14-181цс18, позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном є Негаторним позовом.

Предметом негаторного позову є вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом.

Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей. При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення.

При цьому для задоволення вимог власника необхідно встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей. Таким чином право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення (Правова позиція висловлена 27 серпня 2019 року Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи № 925/366/18 (ЄДРСРУ № 83901431).

Єдиною позовною вимогою позивача є «зобов`язання відповідачів усунути перешкоди в користуванні майном та замурувати вікно в стіні будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ».

Обов`язковими умовами задоволення такої вимоги, що за своєю суттю та правовою природою є негаторною, є одночасна наявність двох обставин, це наявність перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном з боку відповідачів та протиправність їхньої поведінки.

В судовому засіданні не знайшло своє підтвердження заява позивача, що вікно відповідачами прорубано самочинно.

У ч.1 ст. 376 Цивільного кодексу України зазначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. 2. ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). При цьому, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Великою Палатою Верховного Суду у справі № 653/1096/16-ц було сформовано принцип реєстраційного підтвердження володіння (або книжкове володіння), який згідно з викладеною у відповідній постанові від 04.07.18р правовою позицією полягає в тому, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. При цьому на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 ЦК України), а права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (частина четверта статті 334 ЦК України). Особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правоможності власника. Факт володіння нерухомим майном (possessio) може підтверджуватися, зокрема, державною реєстрацією права власності на це майно у встановленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння). (пункти 87-89 постанови)

Відповідачами в судовому засіданні представлено всі необхідні та достатні документи, якими підтверджується, що житловий будинок був збудований у відповідності до розробленої проектної документації, в т.ч. спірне вікно передбачено Робочою документацією на стадії РП (робочий проект), введений в експлуатацію в порядку передбаченому чинним законодавством України, право власності на об`єкт нерухомості зареєстроване належним чином.

Суд критично ставиться до припущень представника позивача адвоката Яцишина А.В., що сам по собі факт наявності спірного вікна є прямим втручанням в особисте «приватне життя» позивача та свідчить про порушення відповідачами особистих немайнових прав позивача.

Практика Європейського Суду з прав людини, під поняттям "приватне життя", розуміє здебільшого поведінку особи у сфері інтимного чи статевого життя (див., наприклад, рішення у справі "Норріс проти Ірландії" (Norris v. Ireland))

Статтею 32 Конституції України передбачена заборона на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди.

Позивачем та його представником не надано доказів того, що відповідачі через спірне вікно збирали конфіденційну інформацію про позивача, так само не надано доказів того, що відповідачі взагалі зберігали, використовували або поширювали будь-яку конфіденційну інформацію про позивача.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, п.11постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» від 26 грудня 2009 року №14 доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд звертає увагу, що позивачем була заявлена вимога матеріального характеру, а ні позивач особисто ні його представник адвокат Яцишин А.В. впродовж підготовчого провадження та до початку розгляду справи по суті не подавали суду жодної заяви про зміну підстав та/або предмету позову в порядку передбаченому процесуальним законом.

Відповідно до ст. 2 та ст. 264 ЦПК України Суд не повинен з власної ініціативи виходити за межі позову, оскільки норми матеріального права не повинні суперечити нормам процесуального права, якими суд керується при вирішенні спору.

Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог не знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи позивача на думку суду, ґрунтуються на припущеннях та фантазіях, що не може слугувати обґрунтованим доказом позовних вимог.

Доводи представника позивача на підтримку позовних вимог не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Позивач, заявивши вимогу про усунення перешкод у користуванні майном не представив доказів таких перешкод.

Доводи представника відповідачів, в повній мірі відповідають наданим в обґрунтування їх позиції доказам, які знайшли своє підтвердження та обґрунтованість заперечень в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак позивач під час судового розгляду справи, не довів ті обставини, на які посилається як на підстави своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1, 2 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням ,що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог, оскільки позивачем не представлено, а судом не здобуто жодних переконливих доказів у їх підтвердження.

На підставі викладеного та керуючись:

ст. ст. 2, 5, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України,

ст. ст. 316, 317, 319, 321, 331, 334, 376, 391 ЦК України,-

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Львівського апеляційного суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд м. Львова.

У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, такий строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України

- http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.

Повний текст рішення складено 09 березня 2021 року.

СуддяО. Ф. Федорова