Провадження № 2/521/3542/20
05.07.2021 року місто Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Леонова О.С.,
при секретарі судового засідання Філозофенко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» про визнання договору поруки припиненим,-
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеса з вказаним позовом до ОСОБА_2 та ТОВ «Кей-Колект» про визнання договору поруки припиненим.
31 серпня 2010 року ПАТ «Укрсиббанк» звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочним Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси позов ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - постановлено задовольнити в повному обсязі.
12 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та відповідачем ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу фінансування та відступлення прав вимоги за кредитами.
Позов обґрунтовано тим, що ПАТ «Укрсиббанк», користуючись своїм правом, передбаченим п. 9.2. Кредитного договору, всупереч обов`язку, передбаченому п. 2.1. Договору поруки, не повідомив позивача про збільшення процентної ставки по простроченій заборгованості, тобто про збільшення відповідальності поручителя за зобов`язаннями боржника, адже, таким чином, процентна ставка збільшилася удвічі.
Збільшення процентної ставки по кредиту без згоди ОСОБА_1 , як поручителя, призвело до зміни зобов`язання, внаслідок чого істотно збільшився обсяг її відповідальності, як поручителя
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 31.08.2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13.04.2021 року підготовче провадження по цивільній справі - закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи провести в заочному порядку за заявою представника позивача - адвоката Бовра Д.Ю.
Відповідачі в судове засіданні не з`явилися, були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з тим, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, та відповідачами не подано відзиви у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися.
2. Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.
31 серпня 2010 року ПАТ «Укрсиббанк» звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.
12 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу фінансування та відступлення прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених зазначеним Договором, ПАТ «Укрсиббанк» передало (відступило) ТОВ «Кей-Колект» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, унаслідок чого ТОВ «Кей-Колект» замінило ПАТ «Укрсиббанк» як кредитора у кредитних правовідносинах.
Відповідно до умов договору поруки, ОСОБА_1 зобов`язалася відповідати перед Кредитором за виконання позичальником Кредитного договору на наступних умовах:
-сума кредиту - 141 000,00 доларів США;
-термін повернення кредиту - згідно з графіком погашення кредиту, якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту, відповідно до Кредитного договору;
-процентна ставка - 11,3 % (одинадцять цілих та три десятих) річних;
-термін і порядок сплати процентів - до 10-го числа кожного місяця;
-штрафні санкції згідно з Кредитним договором.
Відповідно до п. 2.1. Договору поруки Кредитор не вправі без згоди Поручителя змінювати умови Основного договору з Боржником, унаслідок яких збільшується обсяг відповідальності Поручителя. При цьому під згодою Поручителя розуміється як візування Поручителем змін Основного договору, та/або отримання його письмової згоди з такими змінами шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення Поручителем додаткової угоди до цього Договору щодо внесення відповідних змін.
У випадку невиконання Боржником своїх зобов`язань за Основним договором Кредитор має право пред`явити свої вимоги безпосередньо до Поручителя, які є обов`язковими до виконання на 10-й день з дати направлення йому такої вимоги (рекомендованим листом).
Згідно із п. 9.2. Договору про надання споживчого кредиту, на підставі вимог ст. 651 ЦК України Банк відповідно до умов п. 1.3.1. Договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення в разі настання будь-якої з наступних обставин, а саме:
а) порушення Позичальником кредитної дисципліни (тобто неналежного виконання умов Договору та / або умов договорів, за яким надано забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором); та / або
б) погіршення фінансового стану Позичальника, документально підтвердженого в результаті щорічного моніторингу, що проводиться Банком відповідно до внутрішніх нормативних документів на підставі довідки про доходи тощо, а також даних по виконанню Позичальником кредитної дисципліни, тобто своєчасного погашення заборгованості та / або виконання інших зобов`язань, передбачених цим Договором; та / або
в) здійснення поточних коливань процентних ставок за вкладами та / або кредитами, або зміни у грошово-кредитній політиці НБУ (наприклад, девальвація курсу гривні до курсу долара США більше, ніж на 5 %, у порівнянні з курсом гривні до долара США, установленого НБУ на дату укладення цього Договору чи останнього перегляду процентної ставки; підвищення ставки за кредитами банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ); підвищення ставки на 3 (три) відсоткових пункти за бланковими кредитами «овернайт» НБУ з дати укладення цього Договору чи останнього перегляду процентної ставки.
При цьому Сторони погодили, що при настанні будь-якої із обставин, передбачених ч. 1 п. 9.2. Договору, Банк може збільшити розмір процентної ставки за Договором в наступному порядку, а саме: Банк не пізніше, ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення повідомляє Позичальника про встановлення нової процентної ставки із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа за адресою Позичальника.
3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права
Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України.
Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).
Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України).
З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 3.1) про його дію до повного виконання боржником своїх зобов`язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.
Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків.
У кредитному договорі строк виконання основного зобов`язання чітко визначений - строк повного погашення кредиту є 08 грудня 2027 року.
Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов`язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов`язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.
Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов`язання має бути пред`явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який встановили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред`явлена претензія і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право.
Верховний Суд неодноразово висловлював свою позицію з цього питання в постановах: від 21.05.2012 у справах: № 6-48цс11, № 6-68цс11; 22.05.2012 у справах: № 6-33цс12; 18.07.2012 у справі № 6-78цс12.
Аналогічна правова позиція в частині можливості визначення строку для пред`явлення вимоги кредитора до поручителя у договорі поруки викладена у постанові Верховного Суду України від 17.09.2014 у справі № 6-6цс14 та постанові Верховного Суду України від 03.02.2016 у справі № 6-18цс16.
Згідно правової позиції Верховного Суду України від 17.02.2016 по справі № 6-2875цс15 встановлено, що згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.
Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобов`язань боржника за кредитним договором.
Враховуючи шестимісячний строк пред`явлення вимоги до Поручителя, банк реалізував, та договір поруки припинився 10 квітня 2009 року. Однак, лише 31 серпня 2010 року Банк звернувся з позовними вимогами до поручителя ОСОБА_1 та боржника ОСОБА_2 , а тому вимога про визнання поруки припиненою є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Що стосується збільшення процентної ставки без повідомлення поручителя, слід зазначити наступне.
З наявних Довідок - розрахунків у матеріалах справи вбачається, що Банком було, застосовано п. 11.1. Договору про надання споживчого кредиту та визначено строк виконання зобов`язань по поверненню суми кредиту таким, що настав, та Банком було застосовано п. 9.2 Кредитного договору та збільшено розмір процентної ставки з 11,3% до 22,6 % по простроченій заборгованості.
Банк, користуючись своїм правом, передбаченим п. 9.2. Кредитного договору, всупереч обов`язку, передбаченому п. 2.1. Договору поруки, не повідомив Поручителя про збільшення процентної ставки по простроченій заборгованості, тобто про збільшення відповідальності Поручителя за зобов`язаннями боржника, адже, таким чином, процентна ставка збільшилася удвічі.
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20 лютого 2013 року в справі № 6-172цс12 відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього.
Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 21 травня 2012 року в справі № 6-20цс11 у випадку невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України на припинення кредитного зобов`язання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов`язків сторін (ст. ст. 3, 12-15, 20 ЦК України, ст. ст. 3 - 5, 11, 15, 31 ЦПК України).
13 квітня 2020 року за заявою представника ТОВ «Кей-Колект» приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Вельковим О.В. було відкрито виконавче провадження № 61810891 з виконання виконавчого листа № 1519/2-1950/11 від 22.04.2013 року. Постановою від 13 квітня 2020 року, виконавцем арештоване майна ОСОБА_1 ..
Отже, право ОСОБА_1 на визнання поруки припиненою підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Ч. 7 ст. 81 ЦКП України імперативно встановлює, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
За таких обставин, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, позивачем по справі повністю сплачено судовий збір, що підтверджується квитанцією долученою до матеріалів справи.
Керуючись ст. 10, 11, 12, 13, 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 281, 282, п. 8, 15.5 розділу XIII ЦПК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 420,40 гривень.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 420,40 гривень
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Малиновського районного суду міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Дата складення повного судового рішення: 16.07.2021 року.
Суддя: Леонов О.С.