Номер провадження: 22-з/813/222/21
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

07.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової колегії судової палати з розгляду цивільних справах Драгомерецького М.М., переглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за позикою, та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року приватний виконавець Цинєв А.О. звернувся до Київського районного суду м. Одеси із заявою, в якій просив вирішити питання щодо затвердження мирової угоди від 05 серпня 2019 року, яку укладено між сторонами виконавчого провадження ВП №59709633 у процесі виконання ухвали про затвердження мирової угоди та закриття провадження по справі, виданої Київським районним судом м. Одеси 02 серпня 2019 року у справі №520/16134/19.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2019 року заяву приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича було задоволено.

Затверджено мирову угоду, укладену 05 серпня 2019 між стягувачем ОСОБА_1 та боржником ОСОБА_3 .

Вказана ухвала суду була оскаржена в апеляційному порядку директором малого колективного підприємства «Мрія-2».

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 червня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П. було відмовлено.

25 червня 2021 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О., обґрунтована наступним.

Так, на думку заявника, суддя Погорєлова С.О., приховавши від інших суддів колегії та учасників справи заяву ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, порушила положення ст. 43 ЦПК України, одноособово обмеживши заявника у доступі до правосуддя, що говорить про намір судді розглянути справу без участі ОСОБА_1 .. Крім того, суддя Погорєлова С.О. не повідомила ОСОБА_1 належним чином про дату, час та місце судового засідання Одеського апеляційного суду. Така поведінка суду (у випадку не заявлення ОСОБА_3 клопотання про відкладення розгляду справи), на думку заявника, призвела б до ухвалення незаконного судового рішення у даній справі, скасування рішення Одеського апеляційного суду Верховним Судом та передачі справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, що, у свою чергу, порушує права всіх учасників цієї справи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши підстави про відвід судді Погорєлової С.О. викладені у заяві, приходжу до висновку, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Дослідивши питання безсторонності суддів з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28 листопада 2002 року, зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці.

Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., серед інших рішення у справах: «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року, п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06 жовтня 2011 року, п.136; «Олександр Волков проти України» від 09 січня 2013 року, п.п.103,107).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007р. (заява №7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

Так, у якості підстави для відводу головуючого судді Погорєлової С.О. зазначено те, що нібито суддя під час розгляду справи приховавши від інших суддів колегії та учасників справи заяву ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, порушила положення ст. 43 ЦПК України, одноособово обмеживши заявника у доступі до правосуддя, що говорить про намір судді розглянути справу без участі ОСОБА_1 .. Крім того, суддя Погорєлова С.О. не повідомила ОСОБА_1 належним чином про дату, час та місце судового засідання Одеського апеляційного суду.

Однак, розглянувши питання, з точки зору національного закону - ст. 36 ЦПК України, в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо безсторонності суду слід зазначити, що суд не вбачає об`єктивного та суб`єктивного критерію, а саме: наявності будь-якого правомірного сумніву в безсторонності суддів при вирішенні процесуальних питань, що, відповідно до положень п. 4 ст. 36 ЦПК України, не може бути підставою для відводу.

З матеріалів справи вбачається, що позивача ОСОБА_1 було сповіщено про розгляд справи належним чином та завчасно, що також підтверджується позивачкою у її заяві про відвід суддів Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П., в якій остання зазначила, що 17 червня 2021 року з порталу «Судова влада України» вона дізналась про призначення на 22 червня 2021 року слухання справи Одеським апеляційним судом. Таким чином, заявником визнано факт завчасного повідомлення про дату, час та місце слухання справи, що у повному обсязі спростовує викладені ОСОБА_1 у заяві про відвід судді Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О. доводи про те, що суддя не повідомила ОСОБА_1 належним чином про дату, час та місце судового засідання Одеського апеляційного суду.

У заяві про відвід відсутні підстави для заявленого відводу судді, що містяться в національному законі, не наведеного жодного належного доказу, на підставі якого можна було б зробити висновок про нібито упередженість судді Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О. при розгляді даної цивільної справи.

Згідно зі ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи (апеляційної чи касаційної скарги), що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Враховуючи, що вказані підстави для відводу судді, належним чином не доведені та у встановленому порядку не підтверджені заявником, тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О. слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 40 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за позикою, та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики - відмовити.

Повернути матеріали справи для розгляду апеляційної скарги директора малого колективного підприємства «Мрія-2» на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2019 року про визнання мирової угоди на стадії виконання рішення у справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича про вирішення питання щодо затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за позикою та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики у встановленому законом порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 07 липня 2021 року.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький