Дата документу 09.07.2021 Справа № 336/7161/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/7161/20 Головуючий у 1 інстанції Машкіна Н.В.
Провадження № 22-ц/807/2302/21 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Кухаря С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 30 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И ЛА:

У листопаді 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову зазначав, що за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2018 року він сплачує на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

02.02.2019 року між ним та ОСОБА_4 Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області було зареєстровано шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син - ОСОБА_5 .

Його дружина - ОСОБА_6 на теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною та разом з їхнім сином знаходяться на його повному утриманні.

У зв`язку з вказаними обставинами, виплата аліментів у розмірі ј частини з всіх видів його доходу щомісячно на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поставило його та його сім`ю в скрутне матеріальне становище.

Вважає, що це не призведе до погіршення майнового стану його неповнолітньої доньки, оскільки відповідач також зобов`язана її утримувати.

Просив суд зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2018 року на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частин з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/6 частин з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі цього позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 30 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані всі обставини справи, та посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, матеріалами справи підтверджується, що Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданого 29 червня 2017 року Шевченківським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області, її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про шлюб, виданого 02 лютого 2019 року Шевченківським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 02.02.2021 року уклали шлюб, про що була складена актова запис за № 31.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_2 , виданого 06.05.2020 року, Шевченківським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2018 року з позивача на користь відповідача стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.11.2017 року, а також з позивача на користь відповідача стягнуті кошти (аліменти) на її утримання до досягнення дитиною трьох років, починаючи з 29.11.2017 року.

На теперішній час виконавче провадження за рішенням суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини перебуває на виконанні в Шевченківському ВДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро), виконавче провадження в частині стягнення коштів (аліментів) на утримання відповідача завершено. Інформація про наявність інших відкритих виконавчих проваджень відсутня.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

В пункті 23 своєї Постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Якщо суд встановить наявність однієї з підстав (або зміни сімейного стану, або зміни майнового стану, або проблеми зі здоров`ям), вказаних в статті 192 СК України, підтвердження того, що обставини, які є причиною зміни розміру аліментів, не існували тоді, коли відбувався розгляд справи про призначення аліментів вперше, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів.

Таким чином, в Сімейному Кодексі України передбачено можливість зменшення чи збільшення розміру сплачуваних аліментів та вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду, а саме: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, інші випадки, передбачені СК України.

При цьому, судом першої інстанції встановлено, що у ОСОБА_1 після ухвалення рішення про стягнення аліментів на неповнолітню доньку ОСОБА_5 , змінився сімейний стан. Він одружився, у другому шлюбі у нього народився син ОСОБА_5 , який перебуває на його утриманні.

За таких обставин висновки місцевого суду про те, що позивач не довів наявність обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів, не відповідають встановленим обставинам справи.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, або погіршення стану здоров`я, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Таким чином, позивачем доведено, що у платника аліментів в даній справі змінився сімейний стан, що згідно зі статтею 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що зменшення розміру аліментів з 1/4 на 1/6 частину не вплине на фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток дитини. Новий розмір аліментів відповідатиме принципам розумності, рівності прав дітей, можливості сплати аліментів батьком у вказаному розмірі.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 7 ч. 13, 367, 369 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 381, 382, 384, п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 30 березня 2021 року у цій справі скасувати та прийняти постанову наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2018 року, на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/6 заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 липня 2021 року.

Головуючий

Судді: