РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2021 року

м. Рівне

Справа № 569/8506/19

Провадження № 22-ц/4815/479/21

Рівненський апеляційний суд :

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Ковальчук Н.М., Хилевич С.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 грудня 2020 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про стягнення вартості не облікованої електроенергії,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електроенергії, в якій позивач просив стягнути на його користь з відповідача 22208,78 грн. та судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 18.02.2019 року в помешканні відповідача виявлено порушення п. 2.3.4, 8.2.4, 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі Правила): фіксації індикатором №М10607448 впливу на лічильник магнітним полем, а також п.п.3 п.3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Позивач зазначав, що за фактом виявлених порушень було складено акт про порушення Правил № R008559 від 18.02.2019 року. Відповідно до п.8.2.6 ПРРЕЕ порушення відповідача було розглянуто комісією з розгляду актів про порушення, прийнято рішення оформлене протоколом №112 від 13.03.2019 року та нараховано відповідачу суму завданих збитків за період з 19.08.2018 по 18.02.2019 в розмірі 22208,78 грн. Позивач стверджував, що відповідач свої договірні зобов`язання перед позивачем не виконав, жодної оплати в рахунок погашення заборгованості не здійснив, а тому позивач просив суд стягнути з на його користь вартість електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил в розмірі 22208,78 грн. та судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 грудня 2020 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» (на розподільчий рахунок № НОМЕР_1 у ВАТ « Державний ощадний банк України» МФО 333368, ) вартість необлікованої електричної енергії у розмірі 22208 (двадцять дві тисячі двісті вісім) грн. 78 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» (на поточний рахунок № НОМЕР_2 Філія РОУ АТ «Ощадбанк», МФО 333368, ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом першої інстанції не досліджено та не проведено експертизи впливу на індикатор фіксації впливу постійного (змінного) магнітного або електричного інший факторів, що могли вплинути на його спрацювання, крім того сертифікат відповідності даного індикатора закінчився 01 грудня 2018 року.

Також вказує, про не відповідність розрахунку п.3 Методики, позивач не обґрунтовано та безпідставно обрахував 6 місяців від дати складання останнього акта 18.02.2019 року, незважаючи на те, що розрахунок ведеться від дати останнього контрольного огляду, якою очевидно не являється 19.08.2018 року, оскільки вказана дата не підтверджена відповідними доказами.

Просить рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Рівнеобленерго» зазначає, що посилання апеляційної скарги щодо дослідження індикаторів чи лічильників у разі фіксації індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів не передбачено Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Даний індикатор сертифікований, дані докази були дослідженні судом першої інстанції.

Крім того, вказує, що розрахунок заборгованості проведено у відповідності до п.3.3. вищезазначеної методики, а твердження позивача та третьої особи про те, що датою останнього контрольного огляду є 07.12.2018 року не заслуговують на увагу оскільки не підтвердженні відповідними доказами.

Просить рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 грудня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неодноразово 11.06.2021, 18.06.2021 року надходили клопотання про розгляд даної справи з викликом її учасників, проте, враховуючи положення ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 274, ч.1 ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, колегія суддів не вбачає підстав для цього, за малозначністю справи.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що згідно акту про порушення R008559 від 18.02.2019 року, складеним працівниками позивача, перевіркою встановлено, що споживач при користуванні електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 порушив п.2.3.4, 8.2.4, 8.2.5 Правил РРЕЕ та п.п.3 п.3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, а саме фіксація впливу магнітного або електричного полів індикатором №М10607448, який розміщений на корпусі електролічильника №1881855. Акт підписано трьома представниками позивача, споживач ОСОБА_1 від підпису відмовився. (т.1 а.с.15-16).

13.03.2019 року відбулось засідання комісії з розгляду Акту R008559 від 18.02.2019 року про порушення Правил користування електричною енергією , за участю ОСОБА_2 . У протоколі № 112 від 13.03.2019 року засідання комісії, який є чинним, зазначено, що вартість не облікованої електроенергії становить 22208,78 грн. (т.1 а.с.21).

Згідно розрахунку проведення нарахувань від 13.03.2019 року, споживачу за період порушення з 19.08.2018 по 18.02.2019 року нараховано суму вартості не облікованої електричної енергії в розмірів розмірі 22208,78 грн. Тобто не більше ніж за останні 6 місяців, що передували виявленню порушення (п.3 Методики). (т.1 а.с.23).

Позивачем надіслано відповідачу попередження від 19.03.2019 № 56/20/1361, в якому повідомлялось про нарахований обсяг та вартість електричної енергії в сумі 22208,78 грн. та зазначалось, що якщо у 30-денний термін оплата не буде здійснена, то справа буде передана в суд для примусового стягнення даної суми (т.1 а.с.24, 25).

Доказів оплати відповідачем нарахованої суми завданих збитків згідно акту про порушення Правил R008559 від 18.02.2019 року, матеріали справи не містять.

Місцевим судом вірно зазначено, що правовідносини між побутовим споживачем електричної енергії та енергопостачальною організацією регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року, Правилами роздрібного ринку електричної енергії затверджених Постановою НКРЕКП 14 березня 2018 року № 312 та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 №562 (далі - Методика).

За вимогами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Згідно п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, споживач зобов`язується забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред`явлення ними службових посвідчень до квартири або до іншого об`єкту для обстеження приладу обліку, електроустановок та електропроводки; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача.

Відповідно до п. 37 Правил, енергопостачальник має право проводити технічну перевірку (перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку).

Згідно п. 53 Правил, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем Правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акту вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.

Так, за умовами Договору, відповідачеві було встановлено прилад обліку на якому встановили індикатор дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів.

Дані обставини сторонами не заперечуються.

Встановлення такого індикатора врегульоване Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14.10.2010 року № 1338 до глави 1 Методики, яку доповнено пунктами 1.3, 1.4 наступного змісту: 1.3) Енергопостачальником з метою запобігання розкрадання електричної енергії на прилади обліку електричної енергії споживача можуть бути встановлені індикатори дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів; 1.4) Індикатори встановлюються споживачу безоплатно відповідно до затверджених графіків.

Встановлений відповідачеві на лічильник використання електричної енергії індикатор магнітного поля «МагнеТ» М10607448, сертифікований, що підтверджується сертифікатом відповідності UA1.170.0040268-16 (а.с. 2, т.2)

Відповідно до технічних характеристик індикатора магнітного поля «МагнеТ», він має зелений колір, не деформується, не осипається, сам по собі не спрацьовує, не розсипається від сонячного світла, тобто лише при умові користування магнітом індикатор розсипається, повністю втрачає первісну та чітку форму.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено відповідальність за порушення законодавства, що регулює функціонування ринку електричної енергії та визначено, що правопорушеннями на ринку електричної енергії, зокрема, є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Згідно п. 4 п.п. 5.5.5. п. 5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (далі - Правила), споживач електричної енергії зобов`язаний здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Відповідно до п. 20 п.п. 5.5.5. п. 5.5. Правил, споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Підпунктом 8.2.6. п. 8.2. Правил на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Отже, факт порушення Правил споживачами встановлений відповідним актом позивача, є підставою для нарахування збитків у відповідності до положень Методики.

Доводи споживачів стосовно того, що позивачем не доведено факту вини відповідача, оскільки встановлення факту порушення, вказаного у позові, можливе лише за наслідками проведеної експертизи, колегія суддів не бере до уваги, оскільки акт про порушення складений посадовими особами позивача містить відомості, що виявлене порушення зафіксовано невбудованим індикатором впливу, а тому у відповідно до п. 8.4.4. Правил, підстави для проведення експертизи у даному випадку відсутні.

Колегія суддів вважає, що справа судом першої інстанції розглянута повно і всебічно, встановлені правовідносини, що склалися між сторонами, яким надана вірна правова оцінка, досліджені наявні докази, висновки суду першої інстанції обґрунтовані чинними нормами матеріального права.

Інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо наявності підстав для задоволення позову, та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів та тлумаченням норм матеріального та процесуального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

11.06.2021, 22.06.2021 та 02.07.2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подавали заяви в яких зазначали, про факт відсутності відмітки щодо зарахування коштів в дохід бюджету судового збору сплаченого позивачем.

Не правильність сплати судового збору, якщо така мала б місце, не тягне за собою неправильність рішення суду першої інстанції в цілому. Однак, слід зауважити, що на платіжних дорученнях про сплату судового збору позивачем є всі необхідні реквізити та відмітки про призначення платежів та прийняття їх банком (т.1 а.с.6,7).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

При відкритті апеляційного провадження в даній справі ОСОБА_1 було відстрочено сплату судового збору в розмірі 2881,5 грн. до ухвалення рішення в справі. Оскільки рішення ухвалюється не на його користь, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, відстрочену суму слід стягнути з нього в дохід держави.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 грудня 2020 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2881,5 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: Н.М. Ковальчук

С.В. Хилевич