ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 677/784/20
Провадження № 22-ц/4820/724/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області в складі судді Вознюка Р.В. від 17 березня 2021 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк», звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказувало, що АТ «Альфа-Банк» є правонаступником АТ «Укрсоцбанк». 27.02.2007 року АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір №07-962/8-632-5, згідно умов якого банк видав, а боржник прийняв кредит в розмірі 14 000 доларів США.

В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 27.02.2007 року укладено договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок загальною площею 93,70 кв.м, житловою площею 64,50 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 взяті зобов`язання на себе за кредитним договором не виконала, станом на 15.05.2020 року існує заборгованість за кредитом 3155,48 доларів США, за відсотками - 4533,37 доларів США; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 920,33 доларів США, пеня за несвоєчасне повернення відсотків 1238,07 доларів США.

Тому позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки, житловий будинок загальною площею 93,70 кв.м, житловою площею 64,50 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №07-962/8-632-5 від 27.02.2007 року, заборгованість 7688,85 дол. США, з яких за кредитом - 3155,48 дол. США, за відсотками 4533, 37 дол. США на користь Акціонерного товариства «Альфа Банк», шляхом проведення прилюдних торгів, за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 17 березня 2021 року в задоволенні позову Акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Альфа-Банк» просить скасувати рішення суду як незаконне, та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в межах стягнутої судовим рішенням суми 4472,83 доларів США. На думку апелянта, судом не враховано, що відповідно до розрахунку заборгованості рішення суду про стягнення боргу не виконане, погашення боржником не проводилося. Суд, посилаючись на безпідставність нарахування після рішення суду відсотків, мав би звернути стягнення на предмет іпотеки саме в частині стягнутої суми боргу за рішенням суду. Посилання суду на порушення процедури стягнення є необґрунтованим, оскільки що згідно з ч.2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» ненаправлення письмової вимоги до боржника про усунення порушень не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутися у будь-який час за захистом порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Представник відповідача просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим рішення суду слід скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Судом встановлено, що 27.02.2007 року між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №07-962/8-632-5, згідно умов якого банк надав, а боржник прийняв кредит в розмірі 14000 грн.

В забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором 27.02.2007 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого передано в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок загальною площею 93,70 кв.м, житловою площею 64,50 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Житловий будинок по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності на підставі рішення виконкому Красилівської міської ради народних депутатів №20 від 13.02.1987 року та внесеного запису в реєстрову книгу №15 за реєстровим №3141 від 25.02.1987 року.

Додатковим договором до іпотечного договору від 27.02.2007 року сторони внесли зміни до п. 1.4.2 Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Шлейник М.С. 27.02.2007 року в реєстрі за №815, виклавши його в новій редакції, згідно якої процентна ставка за основним зобов`язанням збільшена до 15 % річних.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 15.09.2014 року рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 20.03.2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №07-962/8-632-5 від 27.02.2007 року в розмірі 4472,83 доларів США та 2039,10 грн. пені. Стягнуто судовий збір в сумі 370,14 грн. на користь ПАТ «Укрсоцбанк» та 206,85 грн. судового збору на користь держави.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань акціонерне товариство «Укрсоцбанк» припинено шляхом реорганізації, його правонаступником є акціонерне товариство «Альфа-Банк».

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів наявність невиконаного грошового зобов`язання ОСОБА_2 у розмірі 7688,85 доларів США за кредитним договором, а також позивачем порушено процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Апеляційний суд не може погодитися з цим висновком суду першої інстанції, зважаючи на таке.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом ( ч.1 ст. 598 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Суд першої інстанції правильно встановив, що рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 15.09.2014 року у справі № 22-ц/792/1632/14 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №07-962/8-632-5 від 27.02.2007 року в розмірі 4472,83 доларів США та 2039,10 грн.

Водночас судом обґрунтовано відхилено представлений позивачем розрахунок заборгованості як такий, що суперечить нормі ст. 1048 ЦК та не відповідає встановленій судовим рішенням у справі № 22-ц/792/1632/14 сумі боргу за кредитним договором.

Так, встановлена рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 15.09.2014 року заборгованість позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором №07-962/8-632-5 від 27.02.2007 року в розмірі 4472,83 доларів США та 2039,10 грн. є преюдиційною обставиною відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, яка не підлягає доказуванню.

Питання чи виконано рішення апеляційного суду Хмельницької області від 15.09.2014 року, чи існує заборгованість за кредитним договором №07-962/8-632-5 від 27.02.2007 року і її розмір дійсно входять до предмета доказування в цій справі і без з`ясування цих обставин неможливо вирішити спір по суті.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вказуючи про відсутність відомостей про хід виконання цього судового рішення та доказів невиконання боржником основного зобов`язання за кредитним договором, суд першої інстанції не врахував, що відповідач не надав жодних доказів на підтвердження сплати боргу та виконання рішення суду позичальницею ОСОБА_2 , його ж дружиною.

Згідно повідомлення Красилівського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 17.11.2020 року виконавчий лист №677/1675/13-ц від 05.01.2015 року про стягнення заборгованості в розмірі 4472,83 доларів США та 2039,10 грн. з ОСОБА_2 на користь АТ «Альфа-Банк» повернуто Акціонерному товариству «Альфа-Банк» у зв`язку з пропуском строку пред`явлення його до виконання. Цей факт підтверджує те, що вказаний виконавчий лист не перебував на примусовому виконанні в органі ДВС.

Не підтвердила сторона відповідача жодними достатніми та допустимими доказами і сплату наявного боргу банку в добровільному порядку, поза процедурою примусового виконання.

Наведене цілком підтверджує невиконання рішення апеляційного суду Хмельницької області від 15.09.2014 року та наявність заборгованості в розмірі 4472,83 доларів США та 2039,10 грн. за цим кредитним договором Акціонерному товариству «Альфа-Банк».

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 33 Закону «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з пунктом 4.1 іпотечного договору від 27.02.2007 року у разі невиконання або неналежного виконання позичальником Основного зобов`язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

За змістом пунктів 4.6.1, 4.7.2 цього договору Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один з наступних способів, зокрема, на підставі рішення суду. У такому разі реалізація предмета іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у відповідному рішення суду, - зокрема, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Отже, наявні підстави, передбачені законом та договором, для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з частиною першою статті 35 Закону у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (частина друга статті 35 Закону).

Отже, висновок суду про порушення процедури звернення стягнення на предмет іпотеки (у зв`язку з ненаправленням письмової вимоги про усунення порушення іпотекодавцю), яке є підставою для відмови у позові, є безпідставним, оскільки прямо суперечить нормі ч. 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку».

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, наведеній у постанові від 29.05.2019 року, справа №310/11024/15-ц.

Суд першої інстанції, пославшись на неї, помилково витлумачив зміст вказаної постанови, і не врахував висновків суду (пункти 40, 63), за якими «За змістом припису частини другої статті 35 Закону визначена у частині першій цієї статті процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору (яка передує прийняттю іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб на підставі договору) не є перешкодою для реалізації іпотекодержателем права звернутись у будь-який час за захистом його порушених прав до суду з вимогами: 1) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб його реалізації шляхом проведення прилюдних торгів (статті 41-47 Закону) - незалежно від того, які способи задоволення вимог іпотеко держателя сторони передбачили у відповідному договорі (в іпотечному застереженні); 2) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб продажу предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону) - якщо у відповідному договорі (в іпотечному застереженні) сторони цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя, встановлений статтею 38 Закону, не передбачили».

Відповідно до ч. 7 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Отже, з врахуванням наведеного рішення суду слід скасувати, позовні вимоги задовольнити частково, - звернути стягнення на предмет іпотеки, належний відповідачу на праві власності житловий будинок по АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №07-962/8-632-5 від 27.02.2007 року в розмірі 4472,83 доларів США та 2039,10 грн. на користь АТ «Альфа-Банк» шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. В решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до Закону України №1381-ХІ від 13.04.2021 року Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" на час розгляду справи є чинним - втрачає чинність через п`ять місяців з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" протягом дії цього Закону:

1) не може бути примусово звернено стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду (далі - нерухоме житлове майно), об`єкт незавершеного житлового будівництва, майнові права на нього, що є предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно/об`єкт незавершеного житлового будівництва/майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; або;

- таке нерухоме житлове майно придбавалося за кредитні кошти і при цьому умовами кредитного договору передбачена заборона реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою знаходження нерухомого житлового майна, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує 140 квадратних метрів для квартири та 250 квадратних метрів для житлового будинку.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір укладено в іноземній валюті, житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 93,70 кв. м, житловою площею 64,5 кв. м. належить ОСОБА_1 на праві власності та є місцем його постійного проживання.

За даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого у ОСОБА_1 немає у власності іншого нерухомого житлового майна, окрім будинку АДРЕСА_1 .

Відтак слід відстрочити виконання постанови суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Відповідно до ч.ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати за подачу позову на користь апелянта 1852,97 грн.

У зв`язку з задоволенням апеляційної скарги понесені апелянтом при подачі апеляційної скарги судові витрати також підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа Банк» в розмірі 3405 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 17 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №07-962/8-632-5 від 27.02.2007 року в розмірі 4472,83 долари США та 2039,10 грн. на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (03150, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100, МФО 300346, , п/р № НОМЕР_1 ) звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок загальною площею 93,70 кв.м, житловою площею 64,50 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 (реєстраційний номер 17857754, дата реєстрації 16.02.2007 року), шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (місцезнаходження: м. 03150, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100, МФО 300346, ) 5257,97 грн. понесених судових витрат.

Відстрочити виконання постанови суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 липня 2021року.

Судді Л.М. Грох

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова