Справа № 462/1230/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року суддя Залізничного районного суду міста Львова Палюх Н.М. розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправних дій та бездіяльності начальника Залізничного ВДВС у м. Львові ГТУЮ у Львівській області Стасишин Анни Романівни, зобов`язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся у суд з позовною заявою про визнання протиправних дій та бездіяльності начальника Залізничного ВДВС у м. Львові ГТУЮ у Львівській області Стасишин Анни Романівни та зобов`язання до вчинення дій. Свої вимоги мотивує тим, що 13.01.2020 ним надіслано заяву від 12.01.2020 на ім`я начальника Залізничного ВДВС у м. Львові ГТУЮ у Львівській області Стасишин А.Р. щодо прийняття до виконання виконавчого листа у справі №462/5331/17, виданого Залізничним районним судом м. Львова 28.11.2019. На момент подачі позову йому не надано відповіді на заяву від 12.01.2020. Зазначає, що його заява відповідає вимогам ст. 5 Закону України «Про звернення громадян», а відповідно до ст. 15 цього закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законадавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідно за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у них питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», право громадянина при розгляді заяви, скарги, який має право тобто отримати письмову відповідь про результат розгляду заяви чи скарги. Порушено ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», обов`язки органів державної влади щодо розгляду заяв чи скарг. Зобов`язано об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення. Порушено термін розгляду звернень громадян. А відтак, законодавство надає йому право оскаржити порушення законодавства України та його прав особою на посаді начальника Залізничного ВДВС у м. Львові ГТУЮ у Львівській області Стасишин А.Р., яка на час подачі його звернення від 12.01.2020 обіймала посаду начальника Залізничного ВДВС у м. Львові ГТУЮ у Львівській області. Просить визнати протиправною бездіяльність начальника Залізничного ВДВС у м. Львові ГТУЮ у Львівській області Стасишин Анни Романівни щодо невиконання та порушення вимог Конституції України та Закону України "Про звернення громадян", зобов`язати начальника Залізничного ВДВС у м. Львові ГТУЮ у Львівській області Стасишин Анну Романівну розглянути по суті заяву ОСОБА_2 від 12.01.2020, надати вичерпну обгрунтовану відповідь за власним підписом.

28.02.2020 ухвалою Залізничного районного суду м. Львова відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправних дій та бездіяльності начальника Залізничного ВДВС у м.Львові ГТУЮ у Львівській області Стасишин Анни Романівни, зобов`язання до вчинення дій та роз`яснено, що справа підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства. Вказану ухвалу постановою Львівського апеляційного суду від 03.07.2020 скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду відкриття провадження у справі.

29.07.2020 ухвалою Залізничного районного суду м. Львова позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправних дій та бездіяльності начальника Залізничного ВДВС у м. Львові ГТУЮ у Львівській області Стасишин Анни Романівни, зобов`язання до вчинення дій залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`ти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

29.09.2020 Залізничним районним судом м. Львова винесено ухвалу про повернення позовної заяви позивачу, через те, що не повністю усунуто недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 29.07.2020. Вказану ухвалу постановою Львівського апеляційного суду від 16.02.2021 скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою судді Залізничного районного суду міста Львова від 11.03.2021 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного законодавства.

14.05.2021 на адресу суду надійшов відзив Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) на позовну заяву, в якому зазначає, що наказом від 16.10.2019 №3173/5 «Про утворення міжрегіональних територіалних органів Міністерства юстиції України ліквідовано як юридичну особу публічного права Головне територіальне управління юстиції у Львівській області та утворено Західне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Львів). Західне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Львів) заперечує проти позову в повному обсязі та вважає такий необгрунтованим з огляду на наступне. На примусовому виконанні у Залізничному відділі державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження АСВП №61020137 по виконанню виконавчого листа №462/5331/17, виданого Залізничним районним судом м. Львова 28.11.2019 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, який ОСОБА_1 пред`явлено до виконання разом із заявою від 12.01.2020. Відповідно до вимог ст.ст. З, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» 23.01.2020 старшим державним виконавцем Мацьківим А.О. Залізничного ВДВС у м. Львові винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Грошові кошти за вказаним виконавчим листом сплачені боржником ОСОБА_3 07.04.2020. Старшим державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мацьківим А.О. скеровано повідомлення стягувачу ОСОБА_1 з проханням надати реквізити ІВАN для перерахунку стягнутих коштів. 28.04.2020 року на адресу Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява ОСОБА_1 від 27.04.2020 року, у якій стягувач просив надіслати стягнуті грошові кошти на домашню адресу поштовим переказом. 28.05.2020 грошові кошти перераховані поштовим переказом на адресу стягувача, що підтверджується списком поштових переказів, на якому міститься відбиток поштового відділення про прийняття поштового переказу 28.05.2020, фіскальним чеком про оплату поштового переказу від 28.05.2020 та платіжним дорученням №2961 від 26.05.2020 на суму 2000 грн. 25.06.2020 на підставі п. 9 ч. 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» старшим державним виконавцем Мацьківим А.О. Залізничного ВДВС у м.Львові винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Окрім того зазначає, що дія закону України «Про звернення громадян» не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України, законами України "Про засади запобігання і протидії корупції", «Про виконавче провадження». Відповідно до пункту 8 розділу II Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України 07.06.202017 №1829/5, не підлягають розгляду керівником органу державної виконавчої служби документи про відкриття виконавчого провадження. Такі документи не пізніше наступного робочого дня з дня реєстрації та автоматичного розподілу Системою передаються державному виконавцю. Виходячи з аналізу наведених норм, наслідком надходження до Відділу заяви про примусове виконання рішення відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» може бути повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання або постанова про відкриття виконавчого провадження. Відтак, вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій та бездіяльності начальника Залізничного ВДВС у м. Львові ГТУЮ у Львівській області Стасишин А.Р. є бізпідставними та такими, що не грунтуються на нормах чинного законодавства. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

24.05.2021 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить не брати до уваги такий при прийнятті рішення по справі, оскільки відповідачем пропущено строк на подання такого та не є по суті справи.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 28 листопада 2018 року у справі № 462/5331/17 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домофон. Інжиніринг. Охорона», ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди ухвалено: позов - задовольнити частково; стягнути із ТОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона» на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000,00 гривень; стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000,00 гривень; у задоволенні решти позовних вимог відмовити.

28 листопада 2019 року Залізничним районним судом м. Львова видано виконавчий лист №462/5331/17 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000,00 грн.

23 січня 2020 року постановою старшого державного виконавця Залізничного ВДВС у м.Львові ЗМУ МЮ Мацьківа А.О. відкрито виконавче провадження № 61020137 з примусового виконання вказаного виконавчого листа № 462/5331/17.

27 квітня 2020 року стягувач ОСОБА_1 звернувся до Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ зі заявою, в якій просив надіслати стягнуті з боржника ОСОБА_3 2000,00 грн. на його домашню адресу поштовим переказом.

Зі списку згрупованих поштових переказів електронних від 28 травня 2020 року та платіжного доручення № 2961 від 26 травня 2020 року вбачається, що Залізничним ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ грошові кошти в сумі 2000,00 грн. були надіслані на адресу стягувача поштовим переказом.

Відповідно до статті 1 Закону «Про виконавче провадження» виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), що є сукупністю дій, спрямованих на примусове виконання рішень, які проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що всі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України від 02.10.1996 №393/96-ВР "Про звернення громадян" регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про звернення громадян" до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про звернення громадян" дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України, законами України "Про засади запобігання і протидіїкорупції", «Про виконавче провадження».

Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України судочинство в цивільних судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Цивільний процесуальний кодекс України регулює порядок оскарження саме до суду дій державного виконавця, на виконанні якого перебуває судове рішення цього суду. Право на звернення зі скаргою і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю ухваленого за правилами ЦПК України судового рішення та з його примусовим виконанням. Відповідні положення вміщено у розділі VIІ цього Кодексу «Судовий контроль за виконанням судових рішень». Стаття 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» регулює оскарження дій державного виконавця не тільки до суду, а й до інших органів. Так, відповідно до частини третьої статті 74 зазначеного Закону рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Із змісту поданої позивачем позовної заяви вбачається, що ним фактично оскаржуються дії державної виконавчої служби щодо прийняття чи неприйняття такою до виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення цього ж суду у цивільній справі, яким на його користь стягнуто моральну шкоду.

Згідно статті 447 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ (частина перша статті 448 ЦПК України ).

У п. 13 Постанови Пленуму ВССУ № 6 від 07 лютого 2014 року (із наступними змінами) «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені у Законі про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 342/158/17 зазначається, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Згідно п.п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Беручи до уваги, що 23 січня 2020 року постановою старшого державного виконавця було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 462/5331/17, виданого 28 листопада 2019 року Залізничним районним судом м. Львова про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000,00 грн., а 28 травня 2020 року вказана сума боргу у повному обсязі була надіслана на адресу стягувача ОСОБА_1 поштовим переказом, тобто судове рішення виконане, суд приходить до висновку, що відсутні будь-які докази, які б свідчили саме про протиправну бездіяльність начальника Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ Стасишин А.Р. під час примусового виконання вказаного виконавчого листа.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, вважає, що у задоволені позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 81, 82, 265, 273 ЦПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправних дій та бездіяльності начальника Залізничного ВДВС у м. Львові ГТУЮ у Львівській області Стасишин Анни Романівни, зобов`язання до вчинення дій відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Територіальне управління юстиції у Львівській обасті, адреса: м. Львів, пл.Шашкевича, 1, .

Суддя: