Справа № 676/1920/19
Номер провадження 2/676/65/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року м. Кам`янець - Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого-судді Бондаря О.О.

за участю секретаря судового засідання Маневич І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) через несплату аліментів на утримання дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) через несплату аліментів на утримання дітей.

Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що від шлюбу з відповідачем, мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду № 676/970/13-ц від 25 квітня 2013 року з ОСОБА_2 на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 13.02.2013 року в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

На даний час діти перебувають на утриманні позивачки, відповідач сплачує аліменти несвоєчасно та не у повному обсязі, а обставини, які можуть бути причиною такої несплати, відсутні.

На час звернення до суду з позовом у відповідача, ОСОБА_2 , існує заборгованість з виплати аліментів згідно виконавчого листа № 676/970/13-ц виданого 26.04.2013 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом на утримання наших дітей.

Відповідно до довідки-розрахунку (вих. № 2105 від 22.01.2019 року), виданого державним виконавцем Рівненського районного відділу державної виконавчої служби загальна заборгованість відповідача станом на 01 лютого 2019 року по сплаті аліментів на утримання дітей складає 19 349,19 грн (дев`ятнадцять тисяч триста сорок дев`ять грн. 19 коп).

Сумарно неустойка за заборгованість (за період з березня 2016 року по 01.02.2019 року) з виплати аліментів на 01.02.2019 року становить 5486,40 грн (п`ять тисяч чотириста вісімдесят шість грн. 40 коп.).

Просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 на користь позивачки неустойку за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 5486,40 грн. та 185,01 грн. інфляційних.

24.04.2019 року позивач збільшила позовні вимоги, просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 91 993,54 грн. (за період з березня 2016 року по 01.02.2019 року) та 2 733,97 грн. інфляційних (за період з березня 2016 року по 01.02.2019 року).

07.05.2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства. Просить виключити відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя с.Дядьковичі Рівненського району Рівненської області, ІПН НОМЕР_1 , як батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з актового запису №27, складеного 13.01.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з актового запису про народження №928, складеного 30.10.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області.

ОСОБА_1 та її представник - ОСОБА_5 в судовому засіданні первісний позов підтримали , зустрічний позов не визнали. ОСОБА_1 в своїх поясненнях вказала , що ОСОБА_2 не є біологічним батьком сина ОСОБА_6 . Так як ОСОБА_2 подав заяву про реєстрацію його батьком ОСОБА_7 , то він не має права оспорювати батьківство і повинен сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей. Відповідач нерегулярно сплачував аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, тому з нього підлягає стягненню неустойка за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 91993 гривні 54 коп. та інфляційні втрати в сумі 2733 гривні 97 коп.. Вона привозила в експертну установу для проведення генетичної експертизи тільки ОСОБА_8 тому, що ОСОБА_2 не є біологічним батьком ОСОБА_6 .

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_9 в судовому засіданні первісний позов не визнали і пояснили, що ОСОБА_2 не сплачував аліменти через важке матеріальне становище та через відсутність стабільного заробітку. ОСОБА_2 на даний момент має іншу сім`ю , має на утриманні дружину та дитину. Для погашення заборгованості по сплаті аліментів він вимушений був позичати додатково грошові кошти. Він не знав, що не є біологічним батьком старшого сина. Під час того, як познайомився з ОСОБА_1 він працював вахтовим методом на підприємств, яке виконувало роботи на цемзаводі. В 2008 році він з ОСОБА_1 зустрічались , потім розійшлися. В 2009 році коли вже вона була вагітна , то знову почали зустрічатись . В листопаді чи грудні 2009 року він поїхав додому в Рівненську область так, як була перерва між вахтами і приїхав вже на роботу через два місяці, як вона родила дитину. З перинатального центру він ОСОБА_1 після народження нею сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не забирав. Коли в них народився син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . То він вже забирав її з дитиною з перинатального центру. Коли в нього народилася дитина від іншого шлюбу, в якому він на даний час перебуває, то він був присутній під час пологів. Крім того ОСОБА_2 пояснив, що подавав з ОСОБА_1 заяву про визнання ним батьківства по відношенню до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 після реєстрації шлюбу з нею. За проведення експертизи не сплачував гроші тому, що для проведення експертизи ОСОБА_1 привозила тільки молодшого сина, а експерти говорили , що проведення генетичної експертизи щодо двох дітей одразу буде дешевше ніж проводити експертизу щодо кожної дитини окремо.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні дав показання, що він разом з ОСОБА_1 працювали в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». Так як ОСОБА_1 була матір`ю одиначкою, то працівники кафе збирали їй кошти на придбання всього необхідного для дитини. Він разом з іншими працівниками забирав ОСОБА_1 з перинатального центру після народження дитини і свідок є похресником сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також в вересні 2010 року свідок з «хрещеною матір`ю» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 приїздили до ОСОБА_1 на весілля і були єдиними гостями з її сторони. ОСОБА_2 не є біологічним батьком сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і це всі знали. На весіллі ОСОБА_2 говорив, що бажає, щоб дитина мала його прізвище і що він її усиновить.

Свідок ОСОБА_11 - сусідка ОСОБА_1 , в судовому засіданні дала показання, що біологічним батьком сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є « ОСОБА_12 », з яким ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Свідок неодноразово заходила в гості до ОСОБА_1 і бачила того « ОСОБА_12 ».

Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) через несплату аліментів на утримання дітей та стягнення інфляційних втрат не підлягає задоволенню, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства теж слід відмовити.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_1 народила сина, якого в подальшому назвала ОСОБА_6 . 13 січня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець Подільському Кам`янець Подільського міськрайонного управління юстиції було складено актовий запис в порядку ч. 1 ст. 135 СК України про народження ОСОБА_13 , батьком дитини був записаний « ОСОБА_14 », матір`ю ОСОБА_15 . Дошлюбне прізвище ОСОБА_1 було « ОСОБА_16 ». За спільною заявою батьків про визнання батьківства від 18 листопада 2010 року та актового запису про шлюб № 7 від 10 вересня 2010 року було внесено зміни до актового запису № 27 від 13 січня 2010 року та змінено прізвище дитини з « ОСОБА_16 » на « ОСОБА_17 » , по батькові дитини з « ОСОБА_18 » на « ОСОБА_19 » , відомості про батька з « ОСОБА_14 » на « ОСОБА_2 » та внесено зміни щодо персональних даних батька в частині громадянства батька та відомостей про місце проживання батька. Крім того в актовому записі про народження дитини було перенесено прізвище матері дитини з « ОСОБА_16 » на « ОСОБА_17 » на підставі актового запису про шлюб , що підтверджується копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін (доповнень) від 18 жовтня 2011 року (т. 1 а.с. 172 173), копією актового запису про народження дитини за № 27 від 13 січня 2021 року ( т. 1 а.с. 229).

З копії рішення Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 20 лютого 2014 року про розірвання шлюбу вбачається, що сторони перебували в шлюбі з 10 вересня 2010 року, з лютого 2013 року сторони спільно не проживали.

З копії свідоцтва про народження ( т. 1 а.с. 65) вбачається, що сторони є батька неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до ч. 5 ст. 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком.

В задоволенні зустрічного позову в частині оспорювання батьківства ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 суд враховує, що ОСОБА_2 знав до подання спільної заяви про визнання батьківства про те, що він не є біологічним батьком по відношенню до цієї дитини. Дані обставини підтверджуються поясненнями ОСОБА_2 в судовому засіданні в яких він вказав, що подав заяву про визнання батьківства для того, щоб були гарні відносини в сім`ї з дружиною , що він приїхав до неї через два місяці після народження нею сина ОСОБА_6 і з того часу проживали разом , що він не забирав ОСОБА_1 з перинатального центру з дитиною через те, що в нього була перерва між вахтами і він приїхав в місто Кам`янець - Подільський по завершенню такої перерви. Крім того суд враховує пояснення ОСОБА_2 в судовому засіданні в яких він вказав, що ОСОБА_1 з сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 він забирав з перинатального центру. Крім того він був присутній під час пологів своєї доньки ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Враховуючи такі його пояснення суд враховує, що якби ОСОБА_2 був біологічним батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то він би забирав цю дитину з перинатального центру разом з матір`ю дитини і опікувався би цією дитиною з її народження, а не приїхав би до неї через два місяці після її народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

При відмові в задоволенні позову ОСОБА_2 про оспорювання батьківства по відношенню до сина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд враховує, що судом двічі призначалися судово генетичні експертизи для встановлення кровного споріднення, однак ОСОБА_2 жодного разу не провів оплату цієї експертизи і тому експертне дослідження проведено не було, дитина була народжена під час перебування сторін в шлюбі. Тому в задоволенні зустрічного позову в цій частині слід відмовити через недоведеність.

Відповідно до ст.. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При відмові в задоволенні первісного позову суд враховує, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду № 676/970/13-ц від 25 квітня 2013 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 13.02.2013 року в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

З копії рішення Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 05 липня 2019 року вбачається, що даним рішенням було змінено розмір аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей з 1/3 частики , але не менше 30 % прожиткового мінімуму на утримання кожної дитини на 2/7 частин заробітку ОСОБА_2 , але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму на тримання кожної дитини до досягнення повноліття найстаршою дитиною.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Вказаний висновок підтверджується наступним.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Тлумачення статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

При відмові в задоволенні первісного позову суд враховує, що ОСОБА_2 з травня 2017 року був звільнений з останнього місця роботи, що підтверджується записами копії його трудової книжки. (т. 2 а.с. 65).

Також при відмові в задоволенні позову про стягнення пені вбачається, що в довідці від 23 квітня 2019 року вказується, що ОСОБА_2 мав заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 12973 гривні і що станом на 30 червня 2018 року в нього заборгованості зі сплати аліментів на користь ОСОБА_1 не було.

При відмові в задоволенні позову про стягнення неустойки в розмірі 91993 гривні 54 коп. суд враховує, що нарахування неустойки за період з 01 березня 2016 року по 01 лютого 2019 року здійснено з порушенням чинного законодавства, оскільки нарахування неустойки було здійснено не за кожен місяць окремо, а з наростаючим підсумком нарахування розміру пені. Тому суд не бере даний розрахунок до уваги.

Крім того при відмові в задоволенні позову про стягнення пені в сумі 91993 гривні 54 коп. суд враховує, що ОСОБА_2 не мав постійного місця роботи , а також те, що з нього стягуються наказом Рівненського районного суду Рівненської області від 20 травня 2019 р. аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 травня 2019 року до повноліття дитини на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що позивачем за первісним позовом невірно , з наростаючим підсумком проведено нарахування пені, що не відповідає чинному законодавству.

Враховуючи, що в задоволенні позову про стягнення неустойки (пені) в розмірі 91993 гривні 54 коп. відмовлено, то не підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати в сумі 2733 гривні 97 коп.

Враховуючи, що ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору з позовних вимог про стягнення пені , відмовою в задоволенні позову в цій частині , судові витрати в сумі 919 грн. 93 коп. слід віднести на рахунок держави.

Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат в сумі 2733 гривні 97 коп. відмовлено і нею при подачі позову не було сплачено судовий збір з цих позовних вимог, то з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 гривень 40 коп.

Враховуючи, що в задоволенні зустрічного позову про оспорювання батьківства відмовлено, і ОСОБА_2 при подачі позову судовий збір в розмірі 768 гривень 40 коп. сплачений не був, то з нього на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 гривень 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258 - 260 , 263 - 265 ЦПК України, суд,

Вирішив :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) через несплату аліментів на утримання дітей в сумі 91993 гривні 54 коп. та інфляційних втрат в сумі 2733 гривні 97 коп. відмовити .

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення відомостей про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя с.Дядьковичі Рівненського району Рівненської області, ІПН НОМЕР_1 , як батька дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з актового запису №27, складеного 13.01.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з актового запису про народження №928, складеного 30.10.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області відмовити.

Судові витрати в виді судового збору в сумі 919 гривень 93 коп. віднести на рахунок держави

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768 гривень 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 768 гривень 40 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складання повного рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку , передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Позивач відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 )

Відповідач позивач ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області 06.11.2001 року )

Повне рішення складено 25 червня 2021 року

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Бондар О.О