Дата документу 14.07.2021 Справа № 937/245/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 937/245/21 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/2203/21 Дараган Л.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Онищенка Е.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - Заболотної Римми Валентинівни на заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 квітня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 19.11.2013 року.

Вказує, що цією заявою відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

На підставі договору надання банківських послуг ОСОБА_1 було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 6 400 грн., який в подальшому був збільшений до 18 500 грн.

Вказує, що відповідач своєчасно та належним чином не виконує умови кредитного договору, не повернув своєчасно банку грошові кошти, у зв`язку із чим станом на 30 листопада 2020 року утворилась заборгованість в розмірі 44 835 грн. 95 коп., з яких: 44 835 грн. 95 коп. заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 20 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, 44 815 грн. 95 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту.

В добровільному порядку відповідач заборгованість за кредитним договором не сплачує.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 19 листопада 2013 року в загальному розмірі 44 835 грн. 95 коп. та стягнути судові витрати по справі.

Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 квітня 2021 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк» - Заболотна Р.В.зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд не в повній мірі дослідив обставини справи та надані докази. Вважає, що суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту. Зазначає, що суд не звернув увагу на те, що відповідачем було оформлено послугу «Оплата частинами», яку можливо здійснити тільки за допомогою своєї кредитної картки. Вказує, що поза увагою суду залишився факт часткового виконання боржником кредитного договору. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України в суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 19 листопада 2013 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» укладено договір у вигляді підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомився у письмовому вигляді та зобов`язався регулярно ознайомлюватися із змінами «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на сайті банку www.рrіvаtbаnk.uа, що підтверджується його особистим підписом у анкеті-заяві. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за зазначеним кредитним договором утворилася заборгованість, яка станом на 30 листопада 2020 року становить 44 835 грн. 95 коп., з яких: 44 835 грн. 95 коп. заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 20 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, 44 815 грн. 95 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог банку, суд першої інстанції виходив з того, що вважав недоведеним з боку банку факт укладання договору позики взагалі, та саме на тих умовах, на які посилається позивач. А також, що розмір внесених відповідачем на погашення тіла кредиту коштів майже вдвічі перевищує розмір витрачених кредитних коштів.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із матеріалів справи вбачається, що Умови та правила надання банківських послуг, надані позивачем, ОСОБА_1 не підписані, а отже колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що банком не доведено належними доказами з якими саме умовами погоджувався відповідач.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Умови та правила надання банківських послуг мають мінливий характер, а тому їх редакцію, надану позивачем, не можна вважати частиною спірного кредитного договору.

Зазначені висновки суду узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», наданий банком не може бути доказом у даній справі, оскільки він стосується типів кредитного продукту кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Контракт» та «Універсальна Голд», умови використання яких є відмінними. В той час як в анкеті-заяві не зазначено яку саме карту хотів отримати відповідач.

Щодо посилань банку в апеляційній скарзі на оформлення відповідачем послуги «Оплата частинами» колегія суддів не бере їх до уваги, оскільки інформація про отримання вказаних послуг не відображена у виписці по карті, наданій позивачем, а отже вона не відповідає фактам, викладеним в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим колегія доходить висновку, що банком не доведено належними та допустимими доказами факту отримання відповідачем послуги «Оплата частинами» в тому обсязі, на який посилається банк.

Інші докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а тому не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Крилової Олени Леонідівни залишити без задоволення.

Заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 квітня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчисляються з дня складання повного тексту постанови.

Повна постанова складена 14 липня 2021 року.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко