Справа №464/5097/21
пр № 2-з/464/70/21
У Х В А Л А

16 липня 2021 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Шашуріна Г.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

у с т а н о в и в:

У провадженні Сихівського районного суду м.Львова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Камінський Юрій Іванович, Шоста Львівська державна нотаріальна контора, про становлення факту спільного проживання, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно, визнання заповіту недійсним.

Позивачем ОСОБА_1 , 21 липня 2021 року подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Шостій Львівській державній нотаріальній конторі вчиняти будь які дії щодо видачі, проводити видачу та видавати будь-кому свідоцтва про право на спадщину за померлим ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , втч. ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , а також вчиняти будь-які дії щодо видачі, проводити видачу та видавати будь-кому свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя щодо майна, яке належало на день смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , втч. ОСОБА_6 .

В обґрунтування заяви покликається на те, що предмет позову, а саме нерухоме майно, транспортні засоби та грошові кошти були набуті спільно нею та ОСОБА_7 за час їхнього спільного проживання однією сім`єю як чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу та в подальшому за час їхнього зареєстрованого шлюбу, однак формально згідно документів єдиними титульним власником вказаного майна являвся ОСОБА_7 . Частка у спільній сумісній власності того з подружжя, хто пережив, не входить до складу спадщини і не включається до спадкової маси.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 12.07.2021 року справу передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи у відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України, в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали заяви, суддя приходить наступного висновку.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Як вбачається зі змісту заяви, необхідність вжиття заходів забезпечення позову мотивована тим, в разі видачі свідоцтва про право на спадщину та свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, це істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_1 .

Суд вважає, що доводи позивача свідчать про наявність законних та переконливих підстав для вжиття заходів забезпечення позову, передбачених ст.149 ЦПК України.

Так, судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Шостій Львівській державній нотаріальній конторі вчиняти будь які дії щодо видачі, проводити видачу та видавати будь-кому свідоцтва про право на спадщину за померлим ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , втч. ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , а також вчиняти будь-які дії щодо видачі, проводити видачу та видавати будь-кому свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя щодо майна, яке належало на день смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , втч. ОСОБА_6 .

При цьому, позивач покликається на те, що предмет позову, а саме нерухоме майно, транспортні засоби та грошові кошти були набуті спільно нею та ОСОБА_7 за час їхнього спільного проживання однією сім`єю як чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу та в подальшому за час їхнього зареєстрованого шлюбу, однак формально згідно документів єдиними титульним власником вказаного майна являвся ОСОБА_7 . Частка у спільній сумісній власності того з подружжя, хто пережив, не входить до складу спадщини і не включається до спадкової маси.

У відповідності до ч.3 ст.149 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Указана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року у справі № 752/20385/18, що у порядку ч.4 ст.263 ЦПК України підлягає врахуванню у даній справі.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд вважає за необхідне покликатись на ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо необхідності вжиття ефективного та своєчасного судового захисту порушеного права заявника, за захистом яких він звернувся.

Невжиття заходів забезпечення позову ускладнить та унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, адже в разі видачі свідоцтва про право на спадщину та свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, це істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_1 .

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку ,що між сторонами дійсно виник спір та невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду. Вид забезпечення позову заборона вчиняти певні дії ,який просить застосувати позивач, буде співмірним із заявленими позовними вимогами, забезпечить збалансованість інтересів сторін під час вирішення спору.

Відтак, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.149, 150,153, 157, 258-261, 263, 353 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Заяву про забезпечення позову задоволити.

Заборонити Шостій Львівській державній нотаріальній конторі вчиняти будь які дії щодо видачі, проводити видачу та видавати будь-кому свідоцтва про право на спадщину за померлим ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , втч. ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , а також вчиняти будь-які дії щодо видачі, проводити видачу та видавати будь-кому свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя щодо майна, яке належало на день смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , втч. ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки (ч.1 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом (ч.4 ст.157 ЦПК України).

Згідно з ч.10 ст.153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів відповідно до вимог ст.ст.351-356 ЦПК України з урахуванням Перехідних положень цього ж Кодексу.

Учасники справи:

Стягувач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Боржник: Шоста Львівська державна нотаріальна контора, , 79049, м.Львів, пр.Червоної Калини,109.

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, АДРЕСА_2 .

Третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Камінський Юрій Іванович, м.Львів, вул.Городоцька,44

Суддя Г.О.Шашуріна