Справа № 180/824/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Янжули О.С.,

при секретарі Котовій Н.С.

за участю: представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Меланчук І.В., звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, завдано працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_2 знаходився у трудових відносинах з ВАТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», правонаступником якого на даний час є АТ " Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат". За час роботи на даному підприємстві ОСОБА_2 отримав професійні захворювання, які обумовлені умовами в яких він працював. Тривала дія шкідливих факторів виробничого середовища на організм, недосконалість технологічних процесів, відсутність денного освітлення, несприятливий мікроклімат, важка фізична праця, вимушена робоча поза сприяли розвитку професійних захворювань. При первинному огляді МСЕК - 07.06.2007 року йому встановлено ступінь втрати професійної працездатності в розмірі - 65 %, та третю групу інвалідності. При повторному переогляді- 02.06.2008 року, ступінь втрати професійної працездатності залишено без змін - в розмірі - 65 % та встановлено третю групу інвалідності, безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК. Вважає, що внаслідок втрати професійної працездатності у ОСОБА_2 наявна моральна шкода, оскільки він втратив професійну працездатність, було порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки, він позбавлений права реалізувати свої звички та бажання, постійно виникають складнощі у зв`язку із загальною слабкістю, втомою, болями. Через захворювання він багато часу знаходиться на лікуванні. Просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 390 000,00 гривень, без утримання податку з доходів фізичних осіб.

29 квітня 2021 року відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 . Вимоги позивача про відшкодування йому моральної шкоди вважають безпідставними та такими, що не гуртуються на нормах чинного трудового законодавства. також вважають, що ОСОБА_2 припушено строки для звернення до суду у зв`язку з тим, що загальна позовна давність у межах якої особа може звернутись до суду за вимогою про захист свого цивільного права або інтересу встановлюється тривалістю у три роки Акт розслідування хронічного професійного захворювання ОСОБА_2 було складено 23.05.2007 року. Первинно ступінь втрати професійної працездатності в розмірі, 65% було встановлено ОСОБА_2 07.06.2007 року. У зв`язку з тим, що з моменту, коли було здійснено розслідування хронічного захворювання ОСОБА_2 -23.05.2007 року, встановлення ОСОБА_2 первинно втрати працездатності- 07.06.2007 року, до моменту пред`явлення позову до суду - 12.04.2021 року пройшло 14 років і ОСОБА_2 не надав до суду доказів пропущення строку з поважних причин, вважають, що він пропустив строк для звернення до суду для захисту своїх прав. АТ "Марганецький ГЗК" у повній мірі виконує норми ЗУ " Про охорону праці", на які в своєму позову посилається позивач. Підприємством щорічно здійснювалось та здійснюється на даний час фінансування на виконання заходів з охорони та безпеки праці працівників. Згідно ч. 1 ст. 9 ЗУ "Про охорону праці №2694-Х11 від 14.10.1992 року відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або у разі смерті працівника, здійснюються Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань, відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. ЗУ "Про загальнообов`язкове соціальне страхування № 1105-Х1V від 23.09.1999, що діє на даний час, визначено механізм відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням ним трудовим обов`язків. Отже, зазначені виплати здійснюються не роботодавцем, а Фондом соціального страхування України. Згідно ч. 2 ст. 9 ЗУ "Про охорону праці", роботодавець може за рахунок власних коштів здійснювати потерпілим та членам їх сімей додаткові виплати, відповідно до колективного чи трудового договору. Відповідно до розділу IV пункту 4.22 Колективного договору, укладеного на АТ Марганецький ГЗК" між адміністрацією та трудовим колективом на 2012 р., дію якого продовжено на даний час, передбачено сприяння робітниками комбінату, отримавшими виробничі травми та профзахворювання, в своєчасному в повному розмірі виплат відшкодування шкоди відповідно до Закону України " Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, як і спричинили втрату працездатності. Комбінат своєчасно перераховував та перераховує на даний час страхові внески, передбачені діючим законодавством, а Фонд соціального страхування України в свою чергу, нарахував та сплатив позивачу одноразову допомогу, та продовжує нараховувати та виплачувати щомісячні виплати. Виплата робітникам комбінату моральної шкоди, колективним чи трудовим договором, не передбачена. Крім того при прийняття на роботу ОСОБА_2 було проведено інструктаж та попереджено про наявність джерела підвищеної безпеки та шкідливих умов праці на підприємстві у зв`язку зі специфікою виробництва. ОСОБА_2 самостійно прийняв рішення працювати в даних умовах виробництва. Крім того, для притягнення АТ " Марганецький ГЗК до відповідальності за нанесені ОСОБА_2 моральні страждання, відсутні усі умови правопорушення, а саме: наявність прямої дійсної шкоди; протиправність дії або бездіяльності відповідача, причинний зв`язок між протиправним порушенням свого обов`язку і шкодою, що наступила, вина сторони. Крім того розмір відшкодованої моральної (немайнової) шкоди має відповідати засадам розумності, виваженості та справедливості. Отже спричинення моральної шкоди у спірних правовідносинах згідно з вимогами законодавство України не є матеріально-правовою презумпцією, а тому, крім факту спричинення моральної шкоди, особливо має доводитись її розмір. Проте, розрахунок розміру компенсації моральних страждань не підтверджується жодними належними, допустимими, достовірними доказами. Звертають увагу на те, що стягнуті кошти в рахунок відшкодування аморальної шкоди є доходом позивача, який з 23 травня 2020 року, згідно закону України від 16.01.2020 року №466-IХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України" щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженосте у податковому законодавстві" є об`єктом оподаткування. Крім того, п.п.16-1 підрозділу 10 Інші перехідні положення Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Представник позивача - адвокат Меланчук І.В. у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просила в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно положень статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

В судовому засіданні встановлено, що позивач знаходився у трудових відносинах з ВАТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінатом", правонаступником якого на даний час є АТ " Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", що підтверджується копією трудової книжки Серії НОМЕР_1 , заведеної 22 липня 1975 року на ОСОБА_2 .

За час роботи на даному підприємстві він отримав професійні захворювання, які обумовлено умовами в яких він працював.

За висновком МСЕК Серії ДНА-02 № 017460 від 07.06.2007 року ОСОБА_2 первинно визначено ступінь втрати професійної працездатності в розмірі - 65 %, та встановлено третю групу інвалідності.

При повторному переогляді - 02.06.2008 року ступінь втрати професійної працездатності залишено без змін - в розмірі - 65 % та встановлено третю групу інвалідності, безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК Серії ДНА-02 №025246.

Виходячи з медичних висновків, акту розслідування хронічного професійного захворювання ОСОБА_2 , складеного 23.05.2007 року, суд прийшов до висновку про те, що у зв`язку з небезпечними умовами праці, низьким рівнем техніки безпеки та впливом комплексу виробничих шкідливих факторів на шахті, позивач отримав професійні захворювання.

Внаслідок втрати професійної працездатності, у позивача наявна моральна шкода, оскільки він відчуває фізичний біль та душевні страждання, погіршилися його здібності, переживання викликані наслідками професійного захворювання, він втратив професійну працездатність, позбавлений можливості реалізації своїх здібностей, змушений постійно приймати лікарські препарати, постійно відчуває наслідки професійного захворювання, що свідчить про заподіяння позивачу моральної шкоди.

Статтею 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Стаття 173 КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Згідно абзацу 9 пункту 5 Рішення Конституційного Суду України №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу І Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до вказаного закону. Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.1167 ЦК України та ст.237-1 КЗпПУ їм надано право відшкодувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавством розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст.22 Конституції України.

Частина 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Тому, вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує значні тяжкі зміни його життєвих зав`язків, ступінь втрати ним професійної працездатності, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого та позбавлення його можливості їх реалізації, тривалість та характер моральних переживань, що пов`язані з перенесенням позивачем фізичного болю, необхідністю вжиття додаткових зусиль для організації свого життя у зв`язку зі ушкодженням здоров`я, інших обставин справи, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 120 000,00 грн., з утриманням податку та обов`язкових платежів.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір у сумі 908,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 23,1167 ЦК України; ст.ст.2,3,4,6,9,10,12,13,19,76-81,141,258,259,263-265,268,273,352,354-355 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного Товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (ідентифікаційний код юридичної особи 00190911 згідно ЄДРПОУ, місцезнаходження: 53400, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Єдності, 62) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( паспорт НОМЕР_2 , ІПН - НОМЕР_3 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в відшкодування моральної шкоди 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень 00 копійок, з утриманням податку та обов`язкових платежів.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Акціонерного Товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (ідентифікаційний код юридичної особи 00190911 згідно ЄДРПОУ, місцезнаходження: 53400, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Єдності, 62) судовий збір на користь держави в розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття

апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Повний текст рішення виготовлено 16 липня 2021 року.

Суддя: О. С. Янжула