справа № 361/1743/20
провадження № 2/361/536/21
РІШЕННЯ

Іменем України

01 лютого 2021 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Зазимко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору,

в с т а н о в и в :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила суд розірвати спадковий договір від 23 червня 2015 року, укладений між нею і ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Авраменко Н.П., зареєстрований в реєстрі № 2549.

В обґрунтування позову зазначала, що 23 червня 2015 року між нею, ОСОБА_1 , (далі Відчужувач) і ОСОБА_2 (далі Набувач) був укладений спадковий договір, за умовами п. 1.1 якого відповідач зобов`язувався виконувати, передбачені цим договором розпорядження Відчужувача (матеріального і не матеріального характеру) та у разі смерті Відчужувача він набуває право власності на нерухоме майно позивача, а саме: на Ѕ частину житлового будинку із відповідними надвірними будівлями і спорудами та земельну ділянку площею 0,0411 га, кадастровий номер :00:010:0231, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із п. 2.1 спадкового договору ОСОБА_2 взяв на себе наступні зобов`язання: забезпечувати її житлом шляхом збереження права безоплатного пожиттєвого проживання у відчужуваній Ѕ частині житлового будинку; забезпечувати необхідними ліками; виконувати поточний ремонт Ѕ частини житлового будинку; сплачувати у встановлені законом строки комунальні платежі, у тому числі вартість послуг за користування електроенергією, житлово-експлуатаційні послуги, водопостачання, теплопостачання, міський телефонний зв`язок, кабельне телебачення; здійснювати догляд за нею та надавати їй необхідну допомогу.

Однак, ОСОБА_2 визначені цим спадковим договором свої зобов`язання належним чином не виконує, необхідними ліками її не забезпечує, поточний ремонт будинку не здійснює, житлово-комунальні послуги у встановлені строки не сплачує, необхідну допомогу їй не надає, що можуть підтвердити сусіди, які постійно їй допомагають.

Відповідно до п. 6.3 спадкового договору у разі невиконання Набувачем розпоряджень Відчужувача на його вимогу цей договір може бути розірваний у судовому порядку.

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 взагалі виїхав проживати за межі України. Оскільки відповідач не виконує умови договору, вона у віці 84 років та низкою хвороб (поганий зір і слух, постійні стрибки тиску) змушена самостійно задовольняти свої потреби. Невиконання відповідачем умов договору суттєво порушує її права на достатній життєвий рівень життя та достатнє харчування, а право власності на нерухоме майно за умовами спадкового договору може перейти до особи, яка не виконувала його умов.

Враховуючи наведені обставини, невиконання відповідачем умов спадкового договору, позивач вважає, що даний спадковий договір має бути розірваний на вимогу Відчужувача.

Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 повністю.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, 13 січня 2021 року направив на електронну адресу суду заяву, у якій зазначав, що пред`явлений ОСОБА_1 до нього позов про розірвання спадкового договору він визнає, наслідки визнання позову йому відомі, просив суд ухвалити судове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до нього в повному обсязі та розглянути справу за його відсутності.

За змістом ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно із ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав.

У ч. 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У ст. 1302 ЦК України встановлено, що за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Суд встановив, що 23 червня 2015 року між позивачем ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 був укладений спадковий договір, який посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Авраменко Н.П., зареєстрований в реєстрі за № 2549.

За умовами п. 1.1 цього договору Набувач зобов`язується виконувати передбачені в ньому розпорядження Відчужувача, і в разі його смерті набуває право власності на нерухоме майно, а саме: Ѕ частину житлового будинку з відповідними надвірними будівлями і спорудами та земельну ділянку площею 0,0411 га, кадастровий номер :00:010:0231, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), склад угідь: землі житлової забудови 0,0190 га, рілля 0221 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 2.1 спадкового договору за життя Відчужувача на Набувача за цим договором покладається обов`язок виконувати такі дії: забезпечувати його житлом шляхом збереження права безоплатного пожиттєвого проживання у відчужуваній Ѕ частині житлового будинку; забезпечувати необхідними ліками; виконувати поточний ремонт Ѕ частини житлового будинку; сплачувати у встановлені строки комунальні платежі, у тому числі вартість послуг за користування електроенергією, житлово-експлуатаційні послуги, водопостачання, теплопостачання, міський телефонний зв`язок, кабельне телебачення; здійснювати догляд та надавати необхідну допомогу.

Згідно із п. 5.1 спадкового договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством.

У п. 6.3 спадкового договору визначено, що у разі невиконання Набувачем розпоряджень Відчужувача на його вимогу цей договір може бути розірваний у судовому порядку.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.

Згідно із ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У ч. 1 ст. 1308 ЦК України передбачено, що спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цим позовом про розірвання укладеного нею 23 червня 2015 року з ОСОБА_2 спадкового договору, посилалася на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо її утримання, визначених п. 2.1 цього договору, зокрема, зазначала про те, що у листопаді 2018 році ОСОБА_2 вибув на постійне місце проживання за кордон, що унеможливлює виконання Набувачем своїх зобов`язань за цим договором та суттєво порушує її права на достатній рівень життя.

Відповідач ОСОБА_2 у поданій ним до суду заяві вказував, що пред`явлений до нього ОСОБА_1 позов про розірвання спадкового договору він визнає, просив суд ухвалити судове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , наслідки визнання позову йому відомі.

Пленум Верховного Суду України в абз. 6 п. 11 постанови № 14 від 18 грудня 2009 року Про судове рішення у цивільній справі зазначив, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Визнання ОСОБА_2 позову ОСОБА_1 про розірвання укладеного 23 червня 2015 року ними спадкового договору вимогам закону не суперечить, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує.

Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи, умови укладеного сторонами спадкового договору від 23 червня 2015 року, враховуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що зазначений спадковий договір підлягає розірванню судом на вимогу Відчужувача, а позов ОСОБА_1 задоволенню.

Також згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений нею при подачі позову судовий збір у розмірі 1958 грн. 41 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 49, 76, 81, 82, 89, 206, 259, 263 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Розірвати спадковий договір від 23 червня 2015 року, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Авраменко Наталією Анатоліївною, зареєстрований в реєстрі за № 2549.

Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 1958 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 41 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.