Справа № 215/5705/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого, судді - Коноваленка М.І.

за участю секретаря - Таран О.В.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувшись до суду з позовом 01.10.2019 до ОСОБА_3 , та уточненим 20.12.2019, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, оскільки останній навчається в Криворізькому національному університеті (денна форма навчання) та знаходиться на повному його утриманні до закінчення сином навчання.

Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.01.2020 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 13.07.2020 р. за клопотанням представника відповідача витребувано письмові докази.

Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 05.01.2021 р. за клопотанням позивача витребувано письмові докази.

Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.

Позивач в судовому засіданні посилається на те, що під час перебування у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу за рішенням Тернівського районного суду від 20.09.2004 р. залишився проживати з ним, зареєстрований за місцем проживання, знаходиться на його утриманні, відповідач сплачувала аліменти на утримання дитини на його користь. По досягненню сином 18 років, виплату аліментів було припинено, але син вступив до Криворізького національного університету та з 01.09.2019 р. навчається на денному відділенні на платній основі. Позивач працює, підприємницьку діяльність не здійснює, заробітна плата складає 3500+1350=4850 грн., але оскільки відповідач має заборгованість з виплати аліментів до досягнення повноліття дитини, відсутність матеріального утримання ставить його у скрутне матеріальне становище, вважає, що відповідач зобов`язана утримувати свою дитину до досягнення нею 23 років до закінчення ним навчання та оскільки відповідач працює за кордоном, отримує заробітну плату і на даний час має можливість надавати матеріальну допомогу, а у добровільному порядку надавати таку допомогу відмовляється, тому просить суд позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти позову, надала до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги вважає незаконними та необґрунтованими, заперечувала проти їх задоволення в повному обсязі. Зазначила, що позивачем було докладено усіх зусиль, щоб розлучити відповідача із сином ОСОБА_5 , не зважаючи на це, відповідач на підставі рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу сплачувала аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття по яким заборгованості немає. Також спростовані твердження позивача про звернення до відповідача з питань надання матеріальної допомоги синові, оскільки відповідач та позивач взагалі між собою не спілкуються. На теперішній час відповідач не працює, має іншу сім`ю, крім того здійснює догляд за своєю непрацездатною матір`ю, яка часто хворіє і потребує допомоги, в зв`язку з вище наведеним вона позбавлена можливості утримувати повнолітнього сина. Крім того, вважає, що позивачем не надано беззаперечних доказів того, що повнолітній син потребує матеріальної допомоги на навчання саме у розмірі ј частини усіх доходів, оскільки законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які навчаються та потребують матеріальної допомоги за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо). Жодних квитанцій про конкретні витрати щодо навчання не були подані. Так само не подано належних та допустимих доказів про те, що позивач ніс будь-які витрати на навчання свого сина самостійно. Позивач має матеріальну можливість платити за навчання сина, оскільки зареєстрований як фізична особа-підприємець, має значний, постійний дохід, також має об`єкти нерухомості, суду не надано доказів його скрутного матеріального становища, а також витрат на навчання сина, не надано суду доказів, освітньо-програмного навантаження за спеціальністю «економіка та управління бізнесом», що не дозволяє повнолітньому сину працевлаштуватися. Крім того, позивачем не надано доказів, що повнолітній син проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні за однією адресою, оскільки з часу відібрання дитини та по теперішній час ОСОБА_6 залишається зареєстрованим за місцем реєстрації відповідача.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені обставини справи та відповідні правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , (а.с.17) ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого записана відповідач у справі.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.09.2004 р. передано дитину ОСОБА_7 на виховання позивачу по справі (а.с.18) з підстав ухилення відповідачем ОСОБА_3 від виконання рішення суду про усунення перепон у спілкуванні з дитиною.

Згідно акту з місця проживання, підписаного мешканцями будинку та майстром дільниці ОСОБА_6 мешкає за адресою АДРЕСА_1 разом з батьком ОСОБА_1 з 2012 року (а.с.20).

Відповідно до договору №235 від 07.08.2019 р. (а.с.133) ОСОБА_6 на даний час навчається Криворізькому національному університеті на денній формі навчання з оплатою освітньої послуги у розмірі 12900грн., щорічно. Передбачуваний термін закінчення навчання 30.06.2023, що підтверджується довідкою від 15.09.2020 р. за №26-312/2020 (а.с.183).

Відповідно до квитанцій ПАТ КБ «ПриватБанк» від 07.08.2019р, 29.11.2019, 18.01.2020 р., 20.02.2020, 25.04.2020 ОСОБА_8 здійснювалась оплата за навчання ДВНЗ «Криворізький національний університет» (а.с.134-136).

Згідно довідки, виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги№1» КМР Амбулаторії №1 №118 від 21.03.2020 та довідки Криворізької станції екстреної медичної допомоги-відокремлений структурний підрозділ КП «ОЦЕМД та МК» ДОР (а.с.117,120) - ОСОБА_9 , 1941 р. народження, перебуває під наглядом медичного закладу з 2011 р. та протягом 2019-2020 р. потребувала невідкладної швидкої медичної допомоги.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 №150 від 24.03.2020 р., яка видана відділом освіти Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 р. сукупний дохід позивача складає 43454.16 грн. (а.с.130)

Коли як на виконання ухвали суду ДПС України ГУ ДПС у Дніпропетровській області надано відомості з якої вбачається, що згідно податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2018 рік доходи ОСОБА_1 склали 1 432 941,39 грн. за 2019 р. 223 000,0 грн., за період 01.01.2018 р. по 31.03.2020 р .

Відповідно до реєстраційного номеру облікової картки платника податків з Державного реєстру інформація про доходи ОСОБА_3 та сплати платежів до державного бюджету відсутня (а.с.175-177, 179-181).

На підтвердження відсутності трудової діяльності суду надано копію трудової книжки (а.с.89-92) та інформацію з офіційного сайту Міністерства юстиції України про припинення діяльності відповідача як фізичної особи-підприємця (а.с.93).

Правовідносини між сторонами регулюються ст.ст. 182, 198-200 Сімейного Кодексу України, згідно норм яких якщо повнолітні донька, син продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При встановленні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоров`я та інші суттєві обставини, можливість надання утримання другим з батьків. Розмір аліментів встановлюється в твердій грошовій сумі, або в частці від заробітку. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У відповідності зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з п. 20 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з якими вони проживають.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так на підставі наданих позивачем доказів, судом встановлено що, ОСОБА_10 , який є сином сторін у справі досяг повноліття та навчається у ДВНЗ «Криворізькій національний університет» але позивач визначаючи розмір аліментів, які просить стягнути на свою користь не надав суду належних та достатніх доказів на понесені ним витрати у зв`язку з продовженням навчання сина ОСОБА_5 , якими обґрунтовує потребу у матеріальній допомозі. Крім того як вбачається з квитанцій ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_10 самостійно здійснює оплату за навчальні послуги, тоді як умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників).

Підтверджуючи факт того, що син проживає разом з ним, позивач як доказ надав до суду Акт, який суд відповідно до статті 79 ЦПК України суд визнає не достовірним доказом оскільки зазначені в Акті особи які підтверджують сумісне проживання позивача та його сина без реєстрації судом не встановлені, клопотання про їх виклик у якості свідків для допиту в суді для встановлення зазначеної обставини позивач не заявляв.

Також суд критично сприймає викладені позивачем твердження про те, що відповідачка працевлаштована за кордоном та отримує стабільний дохід, оскільки жодних доказів на підтвердження даних обставин, а також доказів щодо розміру доходів відповідача позивачем суду не надано.

Крім того, на спростування доводів позивача щодо мешкання відповідача за межами України, отримання доходу та на виконання ухвали Тернівського районного суду від 05.01.2021 р. Державною прикордонною службою України надано відомості з яких вбачається, що у період часу з 12.02.2016 р. по 09.00 год. 12.02.2021 ОСОБА_3 в базі даних «Відомостей про осіб, які перетнули Державний кордон України» не виявлено (а.с.213).

Тобто позивач не довів перед судом наявну можливість у відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, оскільки обов`язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов`язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов`язки, які закріплені в різних главах СК України, вони мають власні підстави виникнення і припинення.

Відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи вище викладене суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за його недоведеності, оскільки позивачем не надано суду доказів на право звернення його до суду з позовом, отримання відповідачем доходу та не надано доказів, що підтверджують складне матеріальне становище позивача та нагайну необхідність в матеріальному забезпеченні повнолітнього сина.

Відповідно до п.1 ч. 2ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови у задоволенні позову на позивача. Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 908,00 грн. слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі ст.182,198-200 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 133, 142 ч.1, 206 ч.4, 211 ч.3, 247 ч.2, 263, 265, 272, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У позовній заяві ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 01.07.2021 р.

СУДДЯ: