Пр. № 4-с/336/37/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Запоріжжя 14 липня 2021 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Федорченко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» на рішення старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича, стягувач: ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із скаргою на постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука К.П. про відкриття виконавчого провадження № 65584278 за виконавчим листом № 336/6979/19, виданим 07.04.2021 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, а також на постанову про стягнення виконавчого збору від 27.05.2021 у цьому ж виконавчому провадженні.

Вимоги скарги обґрунтовуються тим, що усупереч законодавству про примусове виконання рішень суду зміст постанов про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору від 27.05.2021 не відповідає змісту виконавчого документа. Крім того, станом на день відкриття виконавчого провадження № 65584278 рішення суду фактично було виконане Заявником добровільно.

Ухвалою суду від 15.06.2021 скаргу прийнято до розгляду. За заявою Заявника іншою ухвалою суду від 15.06.2021 до завершення розгляду скарги ДП «Бест Альтернатива» зупинено стягнення на підставі виконавчого документа постанови старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука К.П. від 27.05.2021 про стягнення ДП «Бест Альтернатива» виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП № 65584278.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав останню.

Державний виконавець подав відзив на скаргу, яким заперечив на останню як на безпідставну, посилаючись зокрема на те, що відповідні описки були вправлені державним виконавцем самостійно. .

Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 448, ч. 2 ст. 451 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Так, рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2020 у справі № 336/6979/19 відмовлено у задоволенні позову до Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» про зміну дати, причини звільнення у трудовій книжці, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 17.07.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2020 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено, зобов`язано Дочірнє підприємство «Бест Альтернатива» скасувати запис та внести до трудової книжки ОСОБА_1 новий запис про звільнення, стягнуто на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 13 215,94 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 016 грн. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 01.02.2021 виправлено описку в судовому рішенні у справі № 336/6979/19 щодо дати запису про звільнення.

На виконання вказаних судових рішень Шевченківським районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист № 336/6979/19, в якому зазначено: «Зобов`язати Дочірнє підприємство «Бест Альтернатива» внести до трудової книжки ОСОБА_1 запис про звільнення «з 26 лютого 2018 року за власним бажанням у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною віком до 14 років» та скасувати запис про «звільнення з 12.03.2018 року за відсутність на робочому місті без поважних причин».

Проте, у постанові від 27.05.2021 про відкриття виконавчого провадження № 65584278 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчуком К.П. на відміну від змісту виконавчого листа вказано: зобов`язати Дочірнє підприємство «Бест Альтернатива» внести до трудової книжки ОСОБА_1 запис про звільнення «з 26 лютого 2019 року за власним бажанням у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною віком до 14 років» та скасувати запис про «звільнення з 12.03.2019 року за відсутність на робочому місці без поважних причин».

У постанові від 27.05.2021 про стягнення виконавчого збору також вказано: «зобов`язати Дочірнє підприємство «Бест Альтернатива» внести до трудової книжки ОСОБА_1 запис про звільнення «з 26 лютого 2019 року за власним бажанням у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною віком до 14 років» та скасувати запис про «звільнення з 12.03.2019 року за відсутність на робочому місці без поважних причин».

Таким чином, зміст процесуальних документів виконавчого провадження не відповідає змісту виконавчого листа № 336/6979/19.

Як вбачається з матеріалів скарги, судове рішення постанову Запорізького апеляційного суду від 17.07.2020, на підставі якої Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 07.04.2021 видано виконавчий лист № 336/6979/19, фактично виконано Дочірнім підприємством «Бест Альтернатива» у лютому 2021 року. Копію ухвали Запорізького апеляційного суду від 01.02.2021 про виправлення описки в постанові від 17.07.2020 підприємством отримано поштою 08.02.2021. Згідно з наказом генерального директора Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» від 10.02.2021 № 26 у трудову книжку ОСОБА_1 внесено запис за № 44 про те, що запис за № 43 скасовано, звільнено «з 26 лютого 2018 року за власним бажанням у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною віком до 14 років». Про здійснені заходи 13.02.2021 письмово поінформовано Стягувача, трудову книжку надіслано поштою.

Системний аналіз ст. ст. 27, 39 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави до висновку, що чинним законодавством передбачаються правові наслідки у разі виконання рішення до відкриття виконавчого провадження. Так, відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Надані зі скаргою матеріали свідчать про самостійне фактичне виконання Заявником судового рішення до відкриття виконавчого провадження, виконавчі дії з примусового виконання рішення суду не здійснювались, що свідчить про безпідставність стягнення виконавчого збору.

Верховний Суд в ухвалі від 16 травня 2018 року в справі № 30/505/9937/2012 вказує, що термін до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, як раз і є можливістю для боржника добровільно виконати рішення суду.

Частиною другою статті 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

За приписами ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється, зокрема, з дотриманням засад верховенства права та обов`язковості виконання рішень. Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено перелік відомостей, які зазначаються у виконавчому документі.

У виконавчому листі, який виданий 07.04.2021 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення у справі № 336/6979/19, зазначено всі відомості, передбачені ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження. Разом з тим, у оскаржуваних постановах допущено описку у формулюванні змісту виконавчого документа.

При цьому, посилання державного виконавця на виправлення такої описки не впливає на висновок суду, адже постанову Запорізького апеляційного суду від 17.07.2020, на підставі якої Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 07.04.2021 видано виконавчий лист № 336/6979/19, фактично виконано Дочірнім підприємством «Бест Альтернатива» ще у лютому 2021 року.

Згідно з ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст. ст. 258-260, 447, 448, 451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною постанову про відкриття виконавчого провадження № 65584278, винесену 27.05.2021 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчуком К.П., та зобов`язати начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати названу постанову.

Визнати неправомірною постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 65584278, винесену 27.05.2021 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчуком К.П., та зобов`язати начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати названу постанову.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького Апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін