Справа №601/1021/21
Провадження № 2-о/601/21/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року м.Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Мочальської В.М.,

з участю секретаря Коляди О.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , де заінтересована особа: управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про встановлення факту постійного проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання з ІНФОРМАЦІЯ_1 в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Свої вимоги мотивує тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новомалин Острозького району Рівненської області. У 1992 році закінчив Новомалинську неповну школу Острозького району Рівненської області. Станом на 1991 рік він разом зі своїм батьком ОСОБА_3 проживав у с. Новомалин Острозького району Рівненської області без реєстрації. З вересня 1999 року по теперішній час проживає за адресою АДРЕСА_1 . Він втратив паспорт радянського зразка та своєчасно не оформив паспорт громадянина України. Щоб отримати паспорт громадянина України вперше йому необхідно встановити факт проживання на території України.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримав та просив її задовольнити з підстав, наведених у ній.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_2 не заперечила проти задоволення заяви.

Заслухавши заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06 грудня 2007 року вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новомалин Острозького району Рівненської області, Україна. Його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

З довідки комунального закладу навчально - виховного комплексу «Новомалинська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільного навчального закладу імені Томаша Оскара Сосновського» від 03 листопада 2020 року № 03/02-35 вбачається, що ОСОБА_1 навчався в період з 1984 по 1992 рік та у 1992 році закінчив Новомалинську неповну школу Острозького району Рівненської області та отримав свідоцтвао про неповну середню освіту « НОМЕР_2 ».

З свідоцтва про неповну середню освіту серії НОМЕР_2 від 10 червня 1992 року вбачається, що ОСОБА_1 у 1992 році закінчив Новомалинську неповну школу Острозького району Рівненської області.

З свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 11 червня 2003 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвно 11 червня 2003 року, про що зроблено відповідний актовий запис №98. Прізвище дружини після розірвання шлюбу « ОСОБА_6 ».

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 07 жовтня 2001 року вбачається, що ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 03 вересня 2016 року вбачається, що ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

З довідки, виданої Новомалинівською сільською радою Острозького району Рівненської області № 499 від 09 вересня 2020 року № 499 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно записів будинкової книги зареєстрований в с. Новомалин Острозького району Рівненської області з 28 лютого 1980 року. Станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_9 проживав разом з батьком в с. Новомалин Острозького району Рівненської області без реєстрації.

З акту обстеження по факту проживання на території с. Підлісці Кременецького району від 23 березня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 .

З повідомлення про відмову у видачі паспорта громалянина України, рішення про відмову в оформленні паспорта громадянина України від 24 березня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі паспорта громадянина України, оскільки за результатами перевірки тотожність особи підтвердждено заявою про видачу паспорта НОМЕР_6 , виданий Острозьким РВВС 04.11.1994, однак не встановлено належність до громадянства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Листом Верховного Суду України від 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 чи 13.11.1991.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах».

Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Таким чином, факт постійного безперервного проживання заявника на території України підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Суд сприймає вказані документи як носії конкретної інформації факту проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , на території України станом на 24 серпня 1991 року, які ніким не спростовані.

За таких обставин вимоги заявника обґрунтовані і суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на території України станом на 24 серпня 1991 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.60, 209, 212-215, 218, 256, 259, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи

Заявник: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області, місцезнаходження бульвар Шевченка, 10 м. Тернопіль.

Повний текст рішення складено 01 липня 2021 року.

Головуюча В. М. Мочальська