Провадження № 22-ц/812/1168/21

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м. Миколаїв

справа № 489/5269/20

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Тищук Н. О.,

суддів Коломієць В.В., Лівінського І. В.,

із секретарем Лівшенком О.С.,

розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва, постановлену 24 березня 2021 року суддею Кузьменком В.В. в приміщенні цього ж суду, (дата складання повного рішення не зазначена), у цивільній справі за позовом

ОСОБА_2 до

ОСОБА_1

про визнання права власності,

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину зупиночного комплексу по АДРЕСА_1 та на 1/2 частину зупиночного комплексу на розі АДРЕСА_2 та компенсацію їх вартості.

Позивач зазначав, що зупиночні комплекси були придбані ним та відповідачкою під час їхнього перебування у шлюбі та оформлені на відповідачку. Шлюб між ними розірвано, а відповідачка продовжує одноосібно користуватись цим майном, що порушує його права співвласника.

У березні 2021 року представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на зупиночні комплекси та заборони ОСОБА_4 та її уповноваженими особами вчиняти будь-які дії щодо користування та розпорядження цим майном.

Підставою забезпечення позову зазначав недобропорядну поведінку відповідачки, яка вже відчужувала спільне майно без його згоди.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2021 року заяву задоволено, з посиланням на обґрунтованість доводів позивача про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання судового рішення у подальшому.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , діючи через свого представника адвоката Когіна А.В., просила ухвалу скасувати, посилаючись на те, що вона не є власницею спірного майна, про що свідчать дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, а саме ОСОБА_1 та її представника - адвоката Когіна А.В., які заперечували відношення до спірного майна і просили апеляційну скаргу задовольнити та представника позивача - адвоката Ютовця О.О., який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору між сторонами є зупиночні комплекси, що знаходяться на АДРЕСА_2 .

Договорами купівлі-продажу малої архітектурної форми підтверджується придбання 18 червня 2009 року ОСОБА_5 спірних зупиночних комплексів у ТОВ «Сігма-Спорт-Медіа» (а.с. 3-4, 13-14 виділених матеріалів).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 14 травня 2021 року, за ОСОБА_5 зареєстровано право оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель громадської забудови по АДРЕСА_1 площею 42 кв.м. у тому числі 22 кв.м. під спорудою, 20 кв.м. під критим майданчиком для очікування громадського транспорту; а також площею 75 кв.м. у тому числі 35 кв.м. під спорудою, 40 кв.м. під критим майданчиком для очікування громадського транспорту (а.с. 55-61).

Отже, як вбачається з матеріалів справи, зазначені зупиночні комплекси, які визначаються в договорах купівлі-продажу як мала архітектурна форма (МАФ), належать на праві власності ОСОБА_3 .

Відсутність даних про реєстрацію за ОСОБА_5 права власності на спірне майно в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, не може достеменно свідчити про відсутність у неї такого майна. Крім цього, відомостей про відчуження цього майна після придбання його у 2009 році, відповідачка не надала.

Оскільки позовні вимоги позивача полягають у визнанні права власності на Ѕ частину спірних зупиночних комплексів та компенсації Ѕ частини їх вартості, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення заяви про забезпечення позову з огляду на можливе утруднення або невиконання у подальшому рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо неповної ідентифікації майна, на яке накладено арешт згідно ухвали суду.

Отже, в цій частині оскаржувана ухвала підлягає зміні, з зазначенням наступного: накласти арешт на зупиночний комплекс (МАФ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 стадіону) основна площа: 18,9 кв м, загальна площа: 18.9 кв. м, площа забудови: 32, 9 кв. м, об`єм забудови: 118 кв. м, кількість поверхів 1, що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу малої архітектурної форми №2 від 18 червня 2009 року та на зупиночний комплекс (МАФ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , основна площа: 31 кв. м, загальна площа: 31 кв. м, площа забудови: 66,8 кв.м, об`єм забудови: 247 кв. м, кількість поверхів 1, що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу малої архітектурної форми №1 від 18 червня 2009 року.

Крім того, оскільки учасниками справи є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , суд дійшов помилкового висновку щодо заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного майна.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги і необхідності зміни оскаржуваної ухвали суду.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє через свого представника адвоката Когіна Андрія Валерійовича задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2021 року змінити.

Накласти арешт на зупиночний комплекс (МАФ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 стадіону) основна площа: 18,9 кв м, загальна площа: 18.9 кв. м, площа забудови: 32, 9 кв. м, об`єм забудови: 118 кв. м, кількість поверхів 1, що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу малої архітектурної форми №2 від 18 червня 2009 року та на зупиночний комплекс (МАФ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , основна площа: 31 кв. м, загальна площа: 31 кв. м, площа забудови: 66,8 кв.м, об`єм забудови: 247 кв. м, кількість поверхів 1, що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу малої архітектурної форми №1 від 18 червня 2009 року.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: В.В.Коломієць

І.В.Лівінський

---------------------------------

Повну постанову складено 1 липня 2021 року