Провадження № 6/761/988/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.

секретаря судового засідання - Мехеди А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», Козівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Подану заяву обґрунтовує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/27896/13-ц було задоволено позов ПАТ «Креді Агріколь Банк» до боржника: ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3/1052906 від 03.11.2011 року у розмірі 37 311,55 грн.

На підставі зазначеного рішення судом видано виконавчий лист по справі № 761/27896/13-ц виданий 29.01.2014 року.

Постановою про відкриття виконавчого провадження було відкрито виконавче провадження № 42032268 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа про стягнення з (боржник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суми заборгованості.

Згідно Договору про відступлення прав вимоги № 15/04/2016-01 від 15.04.2016 року, право вимоги за кредитним договором № 3/1052906 від 03.11.2011 року, укладеного між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 , право вимоги перейшло до ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», у тому числі і до ОСОБА_1 . На підставі викладеного, заявник звернувся до суду із зазначеною заявою.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25 лютого 2020 року матеріали позову передані на розгляд судді Фроловій І.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, подану заяву підтримав та просив суд задовольнити її у повному обсязі.

Первісний стягувач та боржник у судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені судом належним чином.

Відповідно ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, перевіривши наведені сторонами доводи щодо підстав заміни сторони виконавчого провадження, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 21 листопада 2013 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/27896/13-ц було задоволено позов ПАТ «Креді Агріколь Банк» до боржника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3/1052906 від 03.11.2011 року у розмірі 37 311,55 грн.

На підставі зазначеного рішення судом видано виконавчий лист по справі № 761/27896/13-ц виданий 29.01.2014 року.

Постановою про відкриття виконавчого провадження було відкрито виконавче провадження № 42032268 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа про стягнення з (боржник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суми заборгованості.

Згідно Договору про відступлення прав вимоги № 03-2016 від 25.03.2016 року, право вимоги за кредитним договором № 3/1052906 від 03.11.2011 року, укладеного між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 , право вимоги перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал», надалі згідно Договору про відступлення прав вимоги № 15/04/2016-01 від 15.04.2016 року право вимоги від ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» перейшло до ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», у тому числі і до ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно положень частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, виходячи з наведеного, виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження (розгляду). Такої правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 21.02.2011 і відповідно до якої (позиції) поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження.

Наведене узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у справі «Горнсбі проти Греції» названий суд у своєму рішенні від 19 березня 1997 року зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Більше того на підставі відступлення права вимоги відбувається заміна кредитора поза межами виконавчого провадження та не залежить від відкритого виконавчого провадження, що також підтверджується судовою практикою.

Вирішуючи питання про заміну сторони виконавчого провадження, слід дійти висновку про те, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником має відбуватись не лише у відкритому виконавчому провадженні, тому що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Таким чином, внаслідок укладання Договору відступлення права вимоги № 15/04/2016-01 від 15.04.2016 року від кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до нового кредитора ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» - до якого перейшли всі права щодо грошової вимоги до боржника за кредитним договором, укладеним з первісним кредитором.

Відповідно до приписів статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є юридичні факти.

Згідно ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За приписами ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Частиною 1 статті 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

На підставі вищенаведеного, для встановлення факту відступлення права вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» суду необхідно встановити факт відступлення права вимоги по договору, дату відступлення права вимоги, якою, згідно з умовами договору, є дата підписання відповідного акту прийому-передачі, а також встановити, які саме права вимоги передаються.

Так, за умовами Договору про відступлення прав вимоги № 15/04/2016-01 від 15.04.2016 року, згідно з п. 6.1. У відповідності до умов цього Договору Кредитор передає (відступає) Новому Кредиторові Права Вимоги до Боржників, що зазначені у Реєстрі Боржників. Загальна сума Наявних Прав Вимоги, що передаються за цим Договором, становить: 1 330 385 113 (один мільярд триста тридцять мільйонів триста вісімдесят п`ять тисяч сто тринадцять) грн. 77 коп., станом на дату підписання Сторонами цього Договору.

П. 6.2.3. Права Вимоги переходять до Нового Кредитора з моменту підписання сторонами цього Договору та передачі Кредитором Новому Кредиторові Реєстру Боржників у письмовій формі у порядку, передбаченому цим Договором.

Досліджуючи Пункт 7.1 Договору про відступлення прав вимоги № 15/04/2016-01 від 15.04.2016 року було встановлено, що в якості компенсації за придбання (відступлення) Прав Вимоги, Новий Кредитор сплачує Кредиторові плату в розмірі, що станом на дату підписання Сторонами цього Договору складає 9 539 360 (дев`ять мільйонів п`ятсот тридцять дев`ять тисяч триста шістдесят) грн. 93 коп. без ПДВ. При цьому оплата Прав Вимоги, які підлягають відступленню згідно цього Договору, до кожного окремого Боржника, визначається згідно з Додатку № l до даного Договору.

В той же час, суд звертає увагу, що Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» не було надано суду підтверджуючих належним чином доказів того, що за умовами Договору про відступлення прав вимоги № 15/04/2016-01 від 15.04.2016 року, що до Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» перейшло право вимоги за договором. Дане витікає з наступного.

До заяви не надано підтвердження того, що Новим кредитором ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» на виконання вимог Договору про відступлення прав вимоги № 15/04/2016-01 від 15.04.2016 року сплачено на користь продавця ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» суму коштів у розмірі 9 539 360,93 грн.

Матеріали заяви не містять будь-яких належних доказів на підтвердження того, що сторони Договору повідомили боржників щодо відступлення прав вимоги.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст. 517 ЦК).

Згідно ст. 79 Цивільно процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 Цивільно процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 5 ст. 81 Цивільно процесуального кодексу України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи (ст. 80 ЦПК).

В статті 89 Цивільно процесуального кодексу України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За умовами ч. 1, 2 Цивільно процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 Цивільно процесуального кодексу України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Суд враховує усталену практику Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів, де мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, але його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29).

Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії»(Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Таким чином, з викладеного вбачається, що ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» всупереч ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України, не довів суду належними та допустимими доказами факт переходу права вимоги від ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» відносно боржника ОСОБА_1 , а відтак не довів наявність підстав для здійснення процесуального правонаступництва.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», Козівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 512, 514, 517 Цивільного кодексу України, ст. 354, 442 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», Козівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження - залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: