Ухвала

08 липня 2021 року

м. Київ

справа № 357/14278/19

провадження № 61-11211ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» на постанову Київського апеляційного суду від

16 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство», третя особа - ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» (далі - ДП «Білоцерківське лісове господарство»), третя особа - ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Позов мотивовано тим, що 26 серпня 2019 року з вини працівника ДП «Білоцерківське лісове господарство» ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода на автодорозі Біла Церква - Тараща у с. Шкарівка за участю трактора «Беларус-82.1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причіпом без реєстраційного номеру та належного позивачу автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2019 року

ОСОБА_2 визнано винним у результаті дорожньо-транспортної пригоди. Позивач вказував, що цивільно-правова відповідальність останнього застрахована не була. Відповідно до звіту про оцінку автомобіля матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Opel Vectra» складає 62 521,00 грн. Витрати на звіт про оцінку КТЗ складають

1 500,00 грн. Крім того, позивач внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження та витратив 2 413,32 грн на лікування. Оскільки позивачу нанесено матеріальний збиток, останній звернувся до суду за захистом порушеного права.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 66 434,32 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від

19 лютого 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ДП «Білоцерківське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 1 661,70 грн матеріальної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого

2021 року скасовано в частині відмови у задоволенні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задоволено частково та стягнуто з ДП «Білоцерківське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок пошкодження транспортного засобу, в розмірі 42 521,00 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У липні 2021 року ДП «Білоцерківське лісове господарство»подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

У вказаній справі ціна позову становить 66 434,32 грн, яка станом на

01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 100 = 227 000 грн).

Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, належить до категорії малозначних.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Враховуючи викладене, ДП «Білоцерківське лісове господарство» подало касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» на постанову Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство», третя особа - ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. С. Ткачук

А. А. Калараш

Є. В. Петров