Номер провадження: 88-ц/813/15/21
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

17.06.2021 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючої судді Ващенко Л.Г.

суддів Колеснікова Г.Я., Вадовської Л.М.,

вивчивши заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 20 червня 2019 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2018 року публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк» (далі-Банк) відмовлено у позові до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

22.12.2018 року представник Банка подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції від 16.11.2018 року.

Постановою Одеського апеляційного суду від 20.06.2019 року частково задоволено апеляційну скаргу представника Банка, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2018 року скасовано, позовні вимоги Банка задоволено.

11.05.2021 року ОСОБА_1 подала до Одеського апеляційного суду заяву про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 20.06.2019 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.052021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 20.06.2019 року за нововиявленими обставинами залишено без руху, апелянтці надано строк для подачі клопотання про поновлення строку на звернення із заявою про перегляд постанови за нововиявленими обставинами з наданням доказів поважності причин пропуску вказаного строку.

09.06.2021 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання представника ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з обґрунтуванням причин пропуску строку, яке зазначає:

ОСОБА_1 , як поручитель, не була залучена до участі у цивільній справі № 2/1522/10727/11 за позовом Банка до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором і тому їй не було відомо, що Одеським апеляційним судом розглядається апеляційна скарга Банка на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.07.2019 року.

16.04.2021 року представником ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , у Приморському районному суді м. Одеси отримані рішення суду від 19.07.2019 року та постанова Одеського апеляційного суду від 23.02.2021 року. Після отримання зазначених рішень стало відомо, що на час прийняття постанови Одеського апеляційного суду від 20.06.2019 року у цивільній справі за позовом Банка до ОСОБА_1 , за учасі третьої особи на стороні відповідача - ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у ОСОБА_2 була відсутня заборгованість за кредитним договором і він щомісячно сплачував відповідні платежі за кредитним договором.

Оскільки ОСОБА_1 не було відомо про повернення ОСОБА_2 кредиту, а також не було відомо про відсутність заборгованості ОСОБА_2 перед Банком, ОСОБА_1 має право на поновлення процесуальних строків на подачу заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Клопотання про поновлення процесуального строку на звернення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається наступне.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2018 року Банку відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постановою Одеського апеляційного суду від 20.06.2019 року частково задоволено апеляційну скаргу представника Банка, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2018 року скасовано, позові вимоги Банка задоволені.

11.05.2021 року, майже через два роки після прийняттям судом апеляційної інстанції судового рішення, ОСОБА_1 подала заяву про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 20.06.2019 року за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, у тому числі, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Встановлені ч. 3 ст. 426 ЦПК України вимоги щодо форми та змісту заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами передбачають, в тому числі, наявність клопотання про поновлення строку на подання заяви у разі його пропуску.

Наслідки пропущення процесуальних строків передбачені ст. 126 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом

У відповідності до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами пропуску процесуального строку вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення заяви стає неможливим або утрудненим, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, що не залежать від волі особи та унеможливили своєчасну подачу апеляційної скарги.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Клопотання представника ОСОБА_1 про поновлення строку для подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови суду від 20.06.2019 року зазначає, що 16.04.2021 року представником ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , у Приморському районному суді м. Одеси отримані рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.07.2019 року і постанова Одеського апеляційного суду від 23.02.2021 року. Після отримання зазначених рішень стало відомо, що на час прийняття постанови Одеського апеляційного суду від 20.06.2019 року у цивільній справі за позовом Банка до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором стало відомо, що у ОСОБА_2 була відсутня заборгованість за кредитним договором і він щомісячно сплачував відповідні платежі за кредитним договором.

З рекомендованого повідомлення від 27.03.2019 року вбачається, що судову повістку про виклик на 20.06.2019 «вручено», тобто ОСОБА_1 належним чином сповіщена про розгляд справи в суді апеляційної інстанції заяви на 20.06.2019 року (а.с. 208).

09.07.2019 року представник ОСОБА_1 подала до суду першої інстанції клопотанням про видачу належним чином завірені копії рішень суду першої та апеляційної інстанції, а 15.07.2019 року представник ОСОБА_1 отримала рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.07.2019 року і постанову Одеського апеляційного суду від 20.06.2019 року (а.с. 236).

«Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі «Воловік проти України» від 06.12.2007 року).

Поновлення судом строку на оскарження без обґрунтованої підстави порушує принцип правової визначеності та право на справедливий суд, що є порушенням вимог ст. 6 Конвенції.

Практика ЄСПЛ щодо застосування ст. 6 Конвенції визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством і може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12.07.2007 року). Такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010 року, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (п. 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006 року, заява № 23436/03).

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів бере до уваги наступне: тривалість строку, який пропущений; доводи ОСОБА_1 , яка не навела поважних причин пропуску строку.

Підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження є наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації такого права, підтверджених доказами.

Клопотання про поновлення строку для подачі заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного суду від 20.06.2019 року не містить обґрунтувань із посиланням на об`єктивні перешкоди для своєчасної реалізації права на апеляційне оскарження, які мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип «res judicata», особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року).

ЄСПЛ визнає легітимними обмеженнями встановлені державами членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ від 28.10.2004 року у справі «Нешев проти Болгарії»).

Якщо строк на оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства, у зв`язку з чим ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України від 21.10.2010 року).

Приймаючи до уваги, що вказані ОСОБА_1 у заяві від 11.05.2021 року про перегляд постанови від 20.06.2019 року за нововиявленими обставинами, а також у клопотанні її представника від 09.06.2021 року підстави для поновлення процесуального строку є неповажними, питання про поновлення строку на подачу заяви ставиться зі спливом значного періоду часу після прийняття судом остаточного рішення у справі, і, у разі поновлення строку, це може призвести до порушення принципу правової визначеності, колегія суддів відмовляє ОСОБА_1 та її представнику у поновленні процесуального строку за заявою від 11.05.2021 року про перегляд за нововиявленими обставинами постанови суду апеляційної інстанції від 20.06.2019 року, а також за клопотанням представника від 09.06.2021 року.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 126, 127, 424 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 і її представнику у задоволенні клопотання про поновлення строку для подачі заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного суду від 20 червня 2019 року.

Заяву ОСОБА_1 від11.05.2021 року про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного суду від 20 червня 2019 року - повернути ОСОБА_1 .

Зобов`язати управління казначейської служби у Малиновському районі м. Одеси, код отримувача 37607526, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA 0015757, призначення платежу: *;101; НОМЕР_1 ;22030202; справа №522/23050/16; Одеський апеляційний суд; ОСОБА_1 ; здійснити повернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) сплачені кошти судового збору в розмірі 5 659,20 гривень відповідно до оригіналу платіжного доручення № 0.0..1 від 11 травня 2021 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний тексту ухвали суду складено 17.06.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Г.Я. Колесніков

Л.М. Вадовська