Справа № 635/4931/21
Провадження № 2-з/635/17/2021
УХВАЛА

30 червня 2021 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Лук`яненко С.А.,

секретар судового засідання Євсюков О.В.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду,

встановив:

29 червня 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла заява про забезпечення позову від ОСОБА_1 , в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка належить ОСОБА_2 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначено, що на розгляд Харківського районного суду Харківської області ним подано позовну заяву про стягнення з ОСОБА_2 боргу за договором позики. 25.01.2013 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір позики, відповідно до якого ним передано, а ОСОБА_2 прийнято грошові кошти в сумі 20000 дол. США, які остання зобов`язалась повернути протягом семи років. З метою повернення коштів ним неодноразово протягом 2020 року висловлювались усні прохання до ОСОБА_2 , однак вони залишились без уваги. В подальшому, 17.10.2020 ним особисто вручено ОСОБА_2 вимогу про повернення боргу, в якій було визначено строк повернення коштів до 25.12.2020 року. Отримуючи зазначену вимогу остання повідомила, що в її власності перебуває нерухоме майно квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , після продажу якої вона зможе розрахуватися з боргом. Не дивлячись на гарантії та запевнення вимоги про належне виконання договору позики ОСОБА_2 не виконала. Таким чином, необхідність забезпечення позову обумовлена тим, що зміна власника житлової квартири приведе до повної відсутності будь-якого майна боржника за рахунок якого можна було б задовольнити вимоги кредитора, що унеможливить або суттєво ускладнить виконання рішення суду про стягнення заборгованості за договором у випадку задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень частин першої та третьої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі № 635/4931/21 та перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Звертаючись до суду з даною заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що ним вже подано позовну заяву про стягнення з ОСОБА_2 боргу за договором позики. Наміру щодо подання вказаної позовної заяви в строки визначені ЦПК України він не зазначає.

Разом з цим, згідно даних автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» позовна заява ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 боргу за договором позики до суду не надходила та провадженні суду не перебувала.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, забезпечення позову це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Разом з тим, особа яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 81 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За приписами частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до вимог частини другої статі 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Аналізуючи приведені вище норми закону, забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Приведені ОСОБА_3 в заяві про забезпечення позову припущення щодо можливої реалізації спірного майна, не підтвердженні жодними доказами.

При цьому, як вбачається з даної суду Інформаційної довідки №260142056 від 06.06.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту - квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4 , на даний об`єкт накладено арешт постановою відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №40237892 від 22.04.2015 номер запису про обтяження 9452427 (спеціальний розділ), та постановою відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №51274156 від 10.11.2016 номер запису про обтяження 17456185 (спеціальний розділ). Крім того, приватним нотаріусом Грішаковою О.В. за №7084426 від 23.04.2008 року зареєстровано на дану квартиру заборону відчуження (реєстраційний номер обтяження 7084426) на підставі договору іпотеки №2719 від 23.04.2008 року.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про вжиття заявлених заходів забезпечення позову у даній справі.

Керуючись статтями 149-153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя С.А.Лук`яненко