Провадження № 2/369/450/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2021 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Новіцькій М.М.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми збитків,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми збитків, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є власником земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,1199 га, кадастровий номер :03:003:0160, на якій також розмішувався належний позивачу павільйон розміром 8000х2500 мм., виготовленого ПП «Укрбуд-2004» в 2009 році. Вказаний павільйон позивач придбав за 32000,00 грн. 16.09.2014 року сталася пожежа, про що складено відповідний акт про пожежу за адресою: АДРЕСА_1 , в якому вказано, зокрема. власників ОСОБА_3 (ділянка по АДРЕСА_2 ), гр. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), зокрема, пожежею пошкоджено: побутовий вагончик та господарчі речі, що в ньому знаходилися. За результатами проведення експертного дослідження від 28.09.2015 року вказано, що вартість побутового вагончика, який було знищено внаслідок пожежі, станом на 16.09.2015 року складає 32601,80 грн.. Позивач вказував, що оскільки пожежа виникла внаслідок недбалого ставлення відповідача до виконання ним своїх обов`язків щодо утримання власного майна у належному стані, то з відповідача підлягає стягненню на його користь матеріальна шкода в розмірі 32601,80 грн.

У судовому засіданні позивач і представник позивача позов підтримали і просили його задовольнити.

У судовому засіданні відповідач і представник відповідача позов не визнали і заперечували проти його задоволення.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, з`ясувавши дійсні обставини, дослідивши письмові докази, показання свідків, експерта у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю від 27.05.1998 року та витягу з державного реєстру земель про присвоєння кадастрового номера земельній ділянці № 3840 від 21.12.2010 року Позивач є власником земельної ділянки площею 0,1199 га, кадастровий номер :03:003:0160, яка розташована на території АДРЕСА_1 .

Позивач також є власником павільйону розміром 8000х2500 мм, виготовленого ПП «Укрбуд-2004» в 2009 році та придбав його за 32000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 73 від 29.07.2009 року, який розташовувався за адресою: АДРЕСА_1 .

16.09.2014 року складено акт про пожежу за адресою АДРЕСА_2 , в якому вказано, що місце виникнення пожежі- господарча будівля (навіс), власниками вказано: ОСОБА_3 (ділянка по АДРЕСА_2 ), гр. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), пожежу виявлено о 4 год. 30 хв. гр. ОСОБА_3 , повідомлення про пожежу надійшло о 05 год. 49 хв. до підрозділу ДСНС України від гр. ОСОБА_3 , пожежу ліквідовано о 8 год. 00 хв. 16.09.2014 року, пожежею знищено: навіс, запчастини до МТЗ-82, паркан довжиною 25 м, покрівлю та перекриття автогаража, частково пиломатеріали, два електролічильника, пожежею пошкоджено: стіни та перегородки автогаража, побутовий вагончик та господарчі речі, що в ньому знаходилися, стрічкову пилораму, електромережу.

Згідно Висновку № 78/В/22.09.2014 від 22.09.2014 року по дослідженню причини пожежі, що виникла 16.09.2014 року в господарчому комплексі за адресою: АДРЕСА_2 вказано, що причиною пожежі в господарчому комплексі за адресою: АДРЕСА_2 могло стати виникнення горіння, внаслідок занесення стороннього джерела запалювання.

Згідно листа № Г-121 від 09.02.2016 року вказано, що за даним фактом відкрито кримінальне провадження № 0003459 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та встановлено, що 16.09.2014 року невстановлена особа шляхом підпалу умисно знищила майно. Відповідача було визнано потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Згідно експертного дослідження будівельно-технічної (оціночно-будівельної) спеціалізації № 15-106 від 28.09.2015 року вказано наступні висновки, а саме:

Об`єкт оцінки - павільйон розміром 8000х2500 мм., виготовлений ПП «Укрбуд-2004» в 2009 році, який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , знищений в результаті пожежі 16.09.2014 року.

Павільйон знаходився у власності ОСОБА_1 . Згідно прибуткового касового ордера № 73 від 29.07.2009 р. ОСОБА_1 купував оцінюваний павільйон у ПП «Укрбуд-2004» за 32000,00 грн.

Дійсна (ринкова) вартість об`єкту, а саме - павільйону розміром 8000х2500 мм., виготовленого ПП «Укрбуд-2004» в 2009 році, який знаходився за адресою: Києво-Святошинський р-н, с. Мощун, вул. Івана Франка, в цінах на дату пожежі 16.09.2014 року визначена в рамках порівняльного методичного підходу становить 32601,80 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.05.2019 року по даній справі було призначено судову пожежно-технічну експертизу, на вирішення якої постановлено наступні питання:

1) Де розташоване місце виникнення возгорання (осередок пожежі) і час її виникнення?

2) Якою була тривалість горіння?

3) Які причини, передумови і процес виникнення горіння (пожежі)?

4) Чи є даний об`єкт пожежі (господарчий комплекс: пилорама, склад пиломатеріалів) об`єктом підвищеної пожежної небезпеки?

5) Чи відповідав технічний стан об`єкта пожежі (господарчого комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ) законодавчо встановленим протипожежним нормам?

6) Чи правильно та своєчасно були проведені дії під час гасіння даної пожежі?

7) Чи мав місце причинно-наслідковий зв`язок між повідомленням ОСОБА_3 про виявлений ним о 04 год. 30 хв. факт пожежі підрозділу ДСНС України о 05 год. 49 хв. та знищенням майна, належного ОСОБА_1 .?

Згідно Висновку експерта № 1-05/11 за результатами проведення судової пожежно-технічної експертизи по цивільній справі № 369/12604/15-ц від 05.11.2019 року, складеного судовим експертом ОСОБА_5 , вказано наступні висновки:

1. Первинне вогнище пожежі, яка сталася 16.09.2014 року орієнтовно о 04 год. 00 хв. на території присадибної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , найбільш ймовірно виникло у просторі північної частини дерев`яного навісу, призначеного для зберігання інструменту та запчастин до трактору МТЗ-12.

2. Тривалість горіння, яке виникло 16.09.2014 року орієнтовно о 04 год. 00 хв. на території присадибної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , найбільш ймовірно у просторі північної частини дерев`яного навісу, призначеного для зберігання інструменту та запчастин до трактору МТЗ-12, становить щонайменше 4 години.

3. Відповісти на першу частину третього питання ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.05.2019 року про призначення судової пожежно-технічної експертизи, а саме: «Які причини… виникнення горіння (пожежі)?» не можливо за відсутності вихідних даних.

Відповідь на другу частину третього питання, а саме: «Які… передумови і процес виникнення горіння (пожежі)?» наведено в дослідницькій частині висновку за даним питанням.

4. Об`єкт пожежі (господарський комплекс: пилорама, склад пиломатеріалів) не відноситься до об`єкту підвищеної небезпеки.

За наявності на об`єкті джерела небезпеки у вигляді обладнання по переробці деревини (пилорами) даний об`єкт, найбільш ймовірно, відноситься до потенційно небезпечного об`єкту та до суб`єкту господарювання з незначним ступенем ризику.

5. Відповісти на п`яте питання ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.05.2019 року про призначення судової пожежно-технічної експертизи, а саме: «Чи відповідав протипожежний стан об`єкта пожежі (господарчого комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ), вимогам нормативно-законодавчих актів у сфері пожежної безпеки?» не можливо за відсутності вихідних даних.

6. Недостатність та суперечливість вихідних даних щодо динаміки виникнення, розвитку та гасіння пожежі, яка сталася 16.09.2014 року на території господарського комплексу за адресою: АДРЕСА_2 , унеможливлює надання відповіді на питання ухвали Києво-Святошинського районного суду: «Чи правильно та своєчасно були проведені дії під час гасіння даної пожежі?».

7. Незалежно від тривалості вільного розвитку досліджуваної пожежі, майно, що належало громадянину ОСОБА_1 , піддавалося б впливу термічного чинника пожежі.

За умови, що тривалість вільного розвитку пожежі дорівнювала щонайменше 136,7 хв., то повідомлення громадянином ОСОБА_3 про виявлений ним о 04 год. 30 хв. факт пожежі підрозділу ДСНС України о 05 год. 49 хв. та виникнення значних термічних руйнувань майна, яке належить громадянину ОСОБА_1 , знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку.

В ході розгляду справи був допитаний судовий експерт ОСОБА_5 , який надав показання щодо складеного ним висновку № 1-05/11 від 05.11.2019 року, і підтвердив правильність та обгрунтованість даного ним висновку. Експерт зазначав, що залежно від часу виклику пожежників були б інші наслідки пожежі. Ступінь руйнування матеріалів залежить від часу пожежі. За даних обставин неможливо встановити ступінь руйнування майна ОСОБА_1 ..

В ході розгляду справи були допитані свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які надали показання по суті спору.

Свідок ОСОБА_6 надав свідчення суду, що він є сусідом ОСОБА_1 і ОСОБА_3 .. На місці події свідок в той час не був. Після пожежі свідок приїхав в 5-6 годин. На пожежі свідок не був. Свідок вказував, що видно було вагончик, а що за вагончиком-йому не було видно. Пилорама належала ОСОБА_3 , а вагончик стояв на земельній ділянці ОСОБА_1 .. 16 вересня свідок приїхав на свою ділянку по АДРЕСА_3 о 17 годині. Свідок бачив, що згорів вагончик, дошки, пилорама, сарай. З ОСОБА_3 свідок нічого не говорив, а ОСОБА_1 він подзвонив і сказав, що пожар, на що той відповів, що знає.

Свідок ОСОБА_7 надала свідчення суду, що вона є сусідкою ОСОБА_1 , а ОСОБА_3 вона не знає, тільки одного разу бачила здалеку. Свідок зазначала, що під час пожежі її там не було. Свідок бачила вагончик через тиждень після пожежі. Вагончик був згорений і зовні, і всередині. Вагончик знаходиться ближче до ділянки ОСОБА_3 .. Після пожежі свідок туди не ходила. Свідок хотіла підтримати дружину ОСОБА_1 і тому поїхала на місце пожежі. Вона не звертала уваги, що робилось на ділянці ОСОБА_3 ..

Свідок ОСОБА_8 надав свідчення суду, що він був присутнім під час складання акта. ОСОБА_3 попросив свідка, щоб той допоміг, бо обгоріли провода. Свідок був присутній під час складання акта про пожежу у вересні 2014 року. Представник пожежної частини чи дільничний складав акта. Час, записаний в акті, хто складав, був зазначений так собі, бо сказав, що це неважливо, який час буде вказано в акті. Свідок проживав у Ворзелі, десь приблизно 30 км від с. Мощун. Свідок приблизно приїхав 16 вересня 2014 року і побачив, що були обгорілі провода, пиломатеріали. Свідок працював у РЕСі, був інспектором енергонагляду. На час пожежі свідок був пенсіонером. В день пожежі ОСОБА_3 зранку подзвонив свідку, щоб той зробив підключення до електромережі, бо провода обгоріли. Свідок приїхав після пожежі.

Свідок ОСОБА_9 надала свідчення суду, що вона є дружиною ОСОБА_3 .. Свідок проснулась від того, що все подвір`я було у вогні. Свідок з чоловіком ОСОБА_3 відразу почали дзвонити в пожежну частину. Вона не знає час, коли почалась пожежа. Вона з чоловіком ОСОБА_3 не дивились, який час був, бо не до того було, а швидко почали викликати пожежників. Пожежа була дуже великою, все подвір`я було у вогні. Вона викликала державну пожежну частину-03, а ОСОБА_3 в іншу пожежну частину дзвонив. Людей збіглось до 10 чоловік, або й більше. Хвилин через п`ять, як вони вибігли на вулицю з чоловіком, той почали збігатися люди. Пожежа сталась в піднавісі, а не на пилорамі. Свідок проснулась від полум`я світла. Свідок зазначив, що на пилорамі в них працювало троє людей.

Свідок ОСОБА_10 надала свідчення суду, що 16 вересня 2014 року вона проснулась від голосних звуків. Це було о 05:30 год. ранку. Вона з чоловіком і старшим сином вискочили, бо було сильне полум`я. Горів навіс на території ОСОБА_3 .. ОСОБА_11 сказала, що викликали пожежників. Чоловік свідка став з`єднувати шланги, щоб на подвір`я ОСОБА_11 подавати воду. ОСОБА_12 побачив, що дах горить і іскри летять на забор, і сказав, щоб бігли до ОСОБА_13 , бо ще загориться вагончик Соги. Біля вагончика було сміття, і було захаращено. Всі сили були спрямовані на те, щоб загасити вагончик ОСОБА_13 . Потім приїхали пожежники і почали гасити пожежу. Пожежники почали ламати двері у вагончику, щоб потушити пожежу і залити її. Свідок дзвонила до пожежників десь о 05:45 годин. Пожежні заливали вагончик зверху, з боків. Потім, коли потушили, знову почалось тління захаращення під вагончиком, і тоді знову пожежники почали повторно гасити. На подвір`ї ОСОБА_3 був будинок, пилорама, гараж. Пилорама знаходилась в дальньому кутку. Свідок бачила, що пилорама загорілась в саму останню чергу, бо знаходилась далеко від вагончика. Центром пожежі був навіс. Свідок ОСОБА_10 пояснила, що пояснення на аркуші справи 153 особисто вона писала і передавала ці пояснення ОСОБА_14 .

Згідно ст. 16 ЦК України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно ст. 22 ЦК України Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 316 ЦК України Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст. 319 ЦК України Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно ст. 321 ЦК України Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 386 ЦК України Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно ст. 1166 ЦК України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст. 1192 ЦК України Якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст. 1190 ЦК України Особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вказано, що:

П. 2 Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК ( 1540-06 ) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

П. 3 Роз`яснити судам, що шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяної нею (в порядку часткової відповідальності).

Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Питання про відповідальність за шкоду, заподіяну при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожного із їх володільців перед іншим з них, вирішується за правилами ст.440 ЦК ( 1540-06 ): шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого - відшкодовується винним; при наявності лише вини володільця, якому заподіяна шкода, вона йому не відшкодовується; при наявності вини обох володільців - розмір відшкодування визначається відповідно до ступеня вини кожного; при відсутності вини володільців у взаємному заподіянні шкоди - жоден з них не має права на відшкодування.

Згідно ст. 76 ЦПК України Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За ст. 77 ЦПК України Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 78 ЦПК України Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 80 ЦПК України Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як було встановлено судом, то за матеріалами кримінального провадження № 0003459 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, вказано, що 16.09.2014 року невстановлена особа, шляхом підпалу, умисно знищила майно.

Також, як було встановлено судом, то згідно висновку експерта № 1-05/11 за результатами проведення судової пожежно-технічної експертизи по цивільній справі № 369/12604/15-ц від 05.11.2019 року вказано, що дії відповідача, які виражені у повідомленні громадянином ОСОБА_3 про виявлений ним о 04 год. 30 хв. факт пожежі підрозділу ДСНС України о 05 год. 49 хв. та виникнення значних термічних руйнувань майна, яке належить громадянину ОСОБА_1 , знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що фактично матеріальна шкода позивачу була завдана спільними діями або бездіяльністю як невстановленої особи, так і відповідача.

Разом з тим, позивачем до суду не надано доказів визначення ступеня вини відповідача у завданні матеріальної шкоди, оскільки як слідує із встановлених обставин справи, причиною виникнення пожежі є дії невстановленої особи, а виникнення значних термічних руйнувань майна позивача виникло в результаті дій відповідача.

За таких обставин суд позбавлений можливості визначити межі відповідальності відповідача у завданні матеріальної шкоди та розмір нанесеної шкоди позивачу за відсутності доказів ступеню вини кожного із завдавачів шкоди, а тому суд відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 22, 1166, 1190, 1192 ЦК України, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми збитків відмовити.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_4 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду складено 06 липня 2021 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М. Ковальчук