ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

07 липня 2021 року м. Херсон

Єдиний унікальний номер справи: 654/1882/20

Номер провадження: 22-ц/819/1371/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Радченка С.В.,

суддів: Вейтас І.В., Семиженка Г.В.

секретар: Плохотніченко А.В.

учасники справи:

представник відповідача адвокат Сапіга В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 22 квітня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Савчака С.П, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції

У червні 2020 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28.05.2020 року на площі біля будівлі сільської ради в с. Бехтери Голопристанського району Херсонської області за участі сільського голови, депутатів, спеціалістів сільської ради, жителів Бехтерської сільської ради було ініційовано збори громадян. Збори фільмувалися відеоблогером на відеокамеру і були викладені окремим роликом в мережі Youtude на його каналі. Жителі села могли висловитися з приводу земельних питань. Під час обговорення до мікрофона підійшов ОСОБА_2 , у якого ПСП «Колосок», керівником якого є позивач, орендував земельні ділянки. ОСОБА_2 зі своєю дружиною почали розповідати відверто неправдиві відомості про нього як орендаря. Вони повідомили, що позивач не заплатив їм за орендовану земельну ділянку, знехтував укладеними договорами та обманув їх. Потім ОСОБА_2 звинуватив його у тому, що через позивача у нього стався інфаркт міокарда, при цьому супроводжував свій монолог ненормативною лексикою та образами на його адресу. Він вживав нецензурні слова, лайку, характеризуючи ними особу позивача і стверджуючи, що він у нього вкрав гроші і взагалі обманює багатьох односельців. Наостанок ОСОБА_2 повідомив, що всі їхні звернення та скарги на позивача залишаються нерозглянутими через те, що в нього є «люди на прикритті». Вказані висловлювання супроводжувалось зверхнім тоном та намаганням його принизити в очах односельців. Даний факт був зафільмований на відеокамеру. Вказаними діями, непристойними висловлюваннями, нецензурною лайкою відповідач образив позивача, оскільки спаплюжив його ім`я в присутності односельців та принизив його честь та гідність. Посилаючись на наведене, просив зобов`язати відповідача спростувати і визнати недостовірною інформацію, що була висловлена відносно нього у формі, яка є ідентичною чи наближеною до форми поширеної інформації.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 22 квітня 2021 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не доведено достовірними та допустимими доказами факту поширення інформації, яку він вважає недостовірною та яка порушує його право на повагу до його гідності, честі та на недоторканність ділової репутації.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На зазначене рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати і ухвалити нове яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції належним чином не оцінив докази та обставини по справі, дійшов помилкового висновку про недоведеність позовних вимог. Зокрема зазначає про те, що суд безпідставно не взяв до уваги наданий ним диск з копією відеозапису на якому відображені висловлювання відповідача через його не засвідчення електронним цифровим підписом, оскільки суд мав витребувати оригінал зазначеного доказу у відповідної особи. Також посилається на те, що факт видалення відеоролика з мережі інтернет не може свідчити про те, що інформація, яка була відображена на ньому, не була поширеною, оскільки відеоролик тривалий час знаходився у широкому доступі. Крім того посилається на те, що висловлювання відповідача на його адресу є саме недостовірною інформацією, а не оціночними судженнями, як зазначив суд першої інстанції.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

Заперечень на апеляційну скаргу від учасників справи не надходило.

У судове засідання на апеляційний розгляд справи апелянт-позивач ОСОБА_1 не з`явився, надіславши клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з трудовою зайнятістю.

Відповідно до положень ст.372 ЦПК, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи за клопотанням учасника справи, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін, належним чином повідомлених про розгляд справи, не перешкоджає її розгляду.

Посилаючись в клопотанні про відкладення розгляду справи на свою зайнятість, позивач не надав жодного доказу на підтвердження поважності причини неявки у судове засідання.

Доводів про обов`язкову участь позивача в апеляційному розгляді справи заява не містить.

Зважаючи на викладене, колегія суддів прийшла до висновку про неповажність причини неявки учасника справи у судове засідання та можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , на чому також наполягали і інші учасники справи, які з`явилися в судове засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

За дослідженим відеозаписом з флеш-носія з мережі Youtude, 28.05.2020 року при скупчені людей, фізична особа чоловічої статі повідомила, що вони здали землю в оренду ОСОБА_3 . Він кожен рік давав гроші та все було нормально. В цьому році всім людям дав по 12 тисяч, а їм по 4 тисячі, сказавши, що я вас наказую, бо вони вирішили забрати землю. Договір закінчується 25 травня, вони його письмово попередили за рік, що хочуть забрати землю. При цьому він засіяв соняшником, врожай якого збере у вересні і сказав їм, що вони нічого не получать. Фізична особа, яка здійснювала розмову висловила стурбованість, як це вони нічого не получать, при тому, що їм у сільраду слід заплатити по 5 тисяч за землю. Крім того, ця особа повідомила, що у нього є на прикритті люди, оскільки вони написали в прокуратуру і нічого не допомагає. Також, ця фізична особа виловила на адресу ОСОБА_3 нецензурне слово та повідомив, що із-за нього в цієї особи інфаркт міокарда. Крім того, сказав, що ОСОБА_3 без совісті. Крім того, під час цього була присутня особа жіночої статі, яка теж здійснювала певні висловлювання та саме ця особа повідомляла (розповідала), що таких людей як вони багато, люди ображаються за те, що він їм не поплатив.

Під час цих висловлювань підійшов позивач, який розповів, що вони отримали по 4 тисячі згідно договору «хай вони його читають», договір закінчиться та вони заберуть землю, але після закінчення сільгоспроку.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтями 94, 277 ЦК України, частиною четвертою статті 32 Конституції України кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Під поширенням інформації необхідно розуміти опублікування її у пресі, передавання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення у мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша та третя статті 13 ЦПК України).

Якщо позивач заявляє вимоги до одного з належних відповідачів, які спільно поширили недостовірну інформацію, суд вправі залучити до участі у справі іншого співвідповідача лише у разі неможливості розгляду справи без його участі (статті 50, 51 ЦПК України).

Відповідно до висновку викладеному в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 лютого 2019 року у справі № 439/1469/15-ц (провадження № 61-5189св18) відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. У випадку, коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем. Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини третьої статті 175 ЦПК України). Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18 (провадження № 12-110гс19) зазначено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник вебсайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайту можуть бути витребувані відповідно до положень процесуального законодавства в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

У разі, якщо питання про залучення усіх належних відповідачів у справі про захист честі та гідності фізичної особи судом першої інстанції не вирішено суд відмовляє у позові з цих підстав. При цьому достовірність поширеної інформації, спростування якої є предметом позову, судом не перевіряється.

Аналогічний правовий висновок висловив Верховний Суд у постановах від 30 вересня 2019 року (справа № 742/1159/18) та від 18 грудня 2019 року (справа № 742/286/17), від 11 червня 2020 року (справа № 761/7719/18).

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Так з матеріалів справи вбачається, що 28.05.2020 року збори громадян на яких висловлювався відповідач, фільмувалися відеоблогером на відеокамеру і були викладені окремим роликом в мережі Youtude на його каналі.

Власник веб-сайту до участі у справі не залучений.

Аналіз матеріалів позовної заяви свідчить про те, що вимоги про захист честі, гідності та ділової репутації пред`явлені лише до ОСОБА_2 .

Клопотань про заміну відповідача чи залучення співвідповідачів позивач не заявляв.

Враховуючи те, що власник веб-сайту не залучений у справі у якості співвідповідача, позов підлягає залишенню без задоволення з цих підстав.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи не врахував висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі 439/1469/15-ц (провадження № 61-5189св18) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18 (провадження № 12-110гс19), внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову у зв`язку з недоведенням позовних вимог.

Відповідно до ст.376 ч.1 п.4 ЦПК України, підставою для зміни судового рішення є порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 22 квітня 2021 року змінити, відмовивши в задоволенні позовних вимог, з підстав, викладених в мотивувальній частині даної постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 липня 2021 року.

Головуючий С.В. Радченко

Судді І.В. Вейтас

Г.В. Семиженко