Справа № 450/334/21 Провадження № 2/450/862/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2021 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

з участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про (предмет спору): розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 2 000, 00 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

суд постановив таке рішення:

Підстава позову (позиція позивача): припинення шлюбних відносин, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Причиною стало те, що відповідач не розуміє позивача та не здатний підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї. Також відповідач не виконує батьківських обов`язків, щодо утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позиція відповідача: відповідач в судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференції з Львівської установи виконання покарань №19, проти розірвання шлюбу не заперечував, в цій частині позовні вимоги просив задоволити. Заперечив проти позовних вимог про стягнення аліментів, зазначив, що оскільки перебуває у СІЗО, він позбавлений можливості сплачувати аліменти.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

02.02.2021 року запит щодо доступу до персональних даних; 24.02.2021 року відповідь на запит щодо доступу до персональних даних; 25.02.2021 року ухвала про відкриття судового засідання; 19.04.2021 року заява відповідача про участь у судовому засіданні; 19.04.2021 року ухвала про проведення засідання у режимі відеоконференції; 06.05.2021 року ухвала про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12.07.2007 року, який зареєстрований Щирецькою селищною радою Пустомитівського району Львівскої області, актовий запис № 18, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 12.07.2007 року.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу.

У відповідності із положеннями ч 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги пояснення позивача, відсутність її згоди на примирення, пояснення відповідача, який не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Із Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.08.2009 року, слідує, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України від 2002 року сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (пункти 2 і 3 статті 5 Сімейного кодексу України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. У статтях 151 та 163 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на "особисте виховання" малолітніх дітей та на те, щоб вони проживали з ними. Права батьків, у тому числі тих, хто живе окремо від дитини, на виховання дитини і спілкування з нею можуть бути обмежені лише законом (статті 153 і 157). Згідно ч. 3 ст. 11, ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Із системного аналізу зазначених норм закону слідує висновок, що участь батька у вихованні дитини є його (батька) обов`язком, який реалізується з метою нормального розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як сторін. Причому є обов`язком особистим, індивідуальним, але ні в якому разі не солідарним.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини, що встановлений ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік», суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню в частині такого розміру аліментів - у розмірі 2000, 00 грн. на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 12.07.2007 року Щирецькою селищною радою Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 18,- розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище « ОСОБА_2 ».

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 2 000 (дві тисячі) гривень та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.01.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 908, 00 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 908, 00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , прож. АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 16.06.2021 року.

СуддяД. А. Кукса