Провадження № 2/522/2631/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового засідання Смоковій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про оскарження постанови прокурора про визначення розміру шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів прокуратури від 05.05.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 14.08.2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про оскарження постанови прокурора про визначення розміру шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів прокуратури від 05.05.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.02.2018 року у справі №522/5177/17 частково задоволено позов ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, заступника прокурора Одеської області Добросердова А.Р., начальника відділу прокуратури Одеської області Павлиги В.В. про визнання повідомлення та дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії. Зазначеним рішенням зобов`язано прокуратуру Одеської області та Іллічівську місцеву прокуратуру Одеської області винести постанову, якою визначити розмір відшкодування шкоди - заробітку ОСОБА_1 за період з 26.11.2007 року по 30.01.2013 року, втраченого за час відсторонення його від посади оперуповноваженого відділу податкової міліції ДПІ у Овідіопольському районі в Одеській області.

30.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до прокуратури Одеської області із заявою щодо виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.02.2018 року у справі №522/5177/17 та винесення постанови про відшкодування шкоди ОСОБА_1 за період з 26.11.2007 року по 30.01.2013 року, втраченого за час відсторонення від посади оперуповноваженого відділу податкової міліції ДПІ у Овідіопольському районі в Одеській області. 18.05.2020 року позивачем отримано постанову першого заступника прокурора Одеської області від 05.05.2020 року про визначення розміру шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів прокуратури, якою розмір шкоди завданої ОСОБА_1 визначено у розмірі 54 917,11 грн. у зв`язку із втраченим заробітком на час відсторонення від посади з 26.11.2007 року по 30.01.2013 року. Позивач не погоджується із визначеним розміром шкоди, вважає що він проведений не у відповідності до закону та є значно меншим, ніж підлягає відшкодуванню.

Позивачем самостійно здійснено розрахунок невиплаченої заробітної плати з індексацією за період з 01.12.2007 року по 31.12.2019 року на суму 463 774,47 грн., яку позивач просить стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.08.2020 року було відкрито провадження у справі.

05.10.2020 року Одеською обласною прокуратурою надано відзив на позов, в якому відповідач не визнає позовні вимоги, зазначає що ОСОБА_1 за період з 26.11.2007 року по 30.01.2013 року підлягає відшкодуванню втрачений заробіток за виключенням суми податків, які підлягають утриманню за цей період, на суму 54 917, 11 грн., яка була розрахована на підставі інформації наданої ГУ ДПС в Одеській області щодо середньомісячного заробітку ОСОБА_1 . Загалом нарахована ОСОБА_1 сума заробітку за період з 26.11.2007 року по 30.01.2013 року становить 67 340,24 грн., а податки, що підлягають утриманню за цей період, становлять 12 426,13 грн.

У судове засідання 29.10.2020 року з`явився позивач, представник позивача та відповідач, оголошено перерву до 25.11.2020 року.

24.11.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач із доводами відзиву не погоджується, з огляду на те, що ГУ ДПС в Одеській області не є органом, який повинен за законом встановити розмір шкоди при застосуванні Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду». Зазначає, що в розрахунку ГУ ДПС в Одеській області відсутня інформація щодо порядку проведення розрахунку, виходячи із якого розміру щомісячної заробітної плати за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата проводився розрахунок, не вказано середньомісячне число робочих днів та розмір середньоденної (годинної) заробітної плати, не зазначено на підставі чого утриманню із нарахованих сум підлягають видатки ПДФО та професійний внесок.

У судове засідання 25.11.2020 року з`явився позивач, представник позивача та представник відповідача.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.11.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

09.02.2021 року о 09 год. 50 хв. було повідомлено про мінування Приморського районного суду м. Одеси та евакуацію працівників суду, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 24.03.2021 року.

24.03.2021 року справа не розглядалась у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

У судове засідання 28.04.2021 року та 09.06.2021 року з`явився позивач та представник відповідача.

У судове засідання 23.06.2021 року сторони не з`явились, повідомлялись належним чином. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, приходить до наступного.

Судом встановлено, що в період з 16.11.2007 по 15.01.2008 р. стосовно ОСОБА_1 , на той час старшого оперуповноваженого відділу податкової міліції ДПІ у Овідіопольському районі в Одеській області, слідчим ОВС прокуратури Одеської області старшим радником юстиції Кірічком А.Г. було порушено кримінальні справи, а саме:

1) 16.11.2007 кримінальну справу № 31 за ч. 2 ст. 368 КК України;

2) 20.11.2007 кримінальну справу за ч. 2 ст. 368 КК України, яка об`єднана в одне провадження з кримінальної справою № 31;

3) 28.12.2007 кримінальну справу за ч. 2 ст. 368 КК України, яка об`єднана в одне провадження з кримінальною справою № 31;

4) 28.12.2007 кримінальну справу за ч. 2 ст. 368 КК України, яка об`єднана в одне провадження з кримінальної справою № 31;

5) 28.12.2007 кримінальну справу за ч. 2 ст. 368 КК України, яка об`єднана в одне провадження з кримінальної справою № 31;

6) 28.12.2007 кримінальну справу за ч. 2 ст. 368 КК України, яка об`єднана в одне провадження з кримінальної справою № 31;

7) 14.01.2008 кримінальну справу за ч. 2 ст. 368 КК України, яка об`єднана в одне провадження з кримінальної справою № 31;

8) 14.01.2008 кримінальну справу за ч. 2 ст. 368 КК України, яка об`єднана в одне провадження з кримінальної справою № 31;

9) 15.01.2008 кримінальну справу за ч. 2 ст. 368 КК України, яка об`єднана в одне провадження з кримінальної справою № 31.

26.11.2007 р. слідчим було винесено постанову про відсторонення обвинуваченого ОСОБА_2 від займаної посади старшого о/у ВПМ ДПІ в Овідіополь-ському районі Одеської області.

З 26.11. 2007 р. наказом ДПА в Одеській області від 03.12. 2007 р. № 1202 ОСОБА_1 було відсторонено від посади завідуючого сектором оперативних заходів із скорочення податкового боргу ВПМ ДПІ у Овідіопольському районі Одеської області.

19.03.2008 р. кримінальну справу № 31 за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 368 КК України було направлено до суду для розгляду по суті.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 19.12.2011 р. кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1 було направлено до прокуратури Одеської області для проведення додаткового розслідування.

Після проведених всіх можливих слідчо-оперативних дій згідно вказівок суду, 24.07.2012 р. старшим слідчим прокуратури Овідіопольського району Сментина О.В. кримінальну справу № 31, порушену стосовно ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 368 КК України, закрито, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України, за відсутністю в діях складу злочину.

30.01.2013 р. відповідно до наказу ДПА в Одеській області від 05.02.2013 р. № 23-0, припинено дію наказу ДПА в Одеській області від 03.12.2007 № 1202 та призначено ОСОБА_1 на посаду старшого о/у відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів ВПМ ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС.

З огляду на наведене, ОСОБА_1 незаконно був відсторонений від посади з 26.11.2007 по 30.01.2013 р., тобто 5 років 2 місяці та 4 дні, що складає 62 місяці.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.02.2018 року у справі №522/5177/17, зокрема, зобов`язано прокуратуру Одеської області та Іллічівську місцеву прокуратуру Одеської області винести постанову, якою визначити розмір відшкодування шкоди заробітку ОСОБА_1 за період з 26.11.2007 року по 30.01.2013 року, втраченого за час відсторонення його від посади оперуповноваженого відділу податкової міліції ДПІ у Овідіопольському районі в Одеській області.

30.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до прокуратури Одеської області із заявою щодо виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.02.2018 року у справі №522/5177/17 та винесення постанови про відшкодування шкоди ОСОБА_1 за період з 26.11.2007 року по 30.01.2013 року, втраченого за час відсторонення від посади оперуповноваженого відділу податкової міліції ДПІ у Овідіопольському районі в Одеській області.

05.05.2020 року першим заступником прокурора Одеської області Гончаровим Р.В. складено постанову про визначення розміру шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів прокуратури, якою на підставі інформації, наданої ГУ ДПС в Одеській області, визначено розмір шкоди, завданої ОСОБА_1 діями органів прокуратури України у розмірі 54 917,11 грн. у зв`язку із втраченим заробітком за час його відсторонення від посади оперуповноваженого відділу податкової міліції ДПІ у Овідіопольському районі в Одеській області у період з 26.11.2007 по 30.01.2013 року.

ОСОБА_1 не погоджується із розрахунком розміру шкоди, визначеної постановою першого заступника прокурора області та самостійно здійснив розрахунок невиплаченої заробітної плати з індексацією за період з 01.12.2007 року по 31.12.2019 року на суму 463 774,47 грн., яку позивач просить стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й інші способи відшкодування шкоди

Згідно положень ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, відшкодовуються державою у повному обсязі, незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" підлягає відшкодування, зокрема, шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи посади та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Завдана шкода відшкодовуються в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

Відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 2 ЗУ "Про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим законом, виникає у випадках закриття кримінальної справи за відсутністю події злочину, відсутністю у діянні складу злочину або недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину.

Згідно пункту 1 ст. 3 ЗУ "Про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" відшкодуванню підлягає заробіток та інші грошові доходи, втрачені внаслідок незаконних дій.

За приписами ч. 1 ст. 4 ЗУ "Про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" відшкодування заробітку та інших грошових доходів, втрачених внаслідок незаконних дій, проводиться за рахунок коштів державного бюджету.

Як визначено ст. 12 ЗУ "Про відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" розмір відшкодування заробітку та інших грошових доходів втрачених внаслідок незаконних дій має здійснити у місячний термін з дня звернення громадянина відповідний орган (орган досудового слідства, прокуратури, суд), про що виносить відповідну постанову. Така постанова, згідно пункту 13 спільного наказу Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України та Міністерства фінансів України N 6/5/3/41 від 04.03.96 про затвердження Положення про застосування Закону України "Про відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06. 03.1996 року за N 106/1131, є підставою для звернення до територіального управління Державної казначейської служби за виплатою суми відшкодування.

Згідно пункт 8 Положення про застосування ЗУ "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду", згідно з ч. 1 ст. 4 вказаного закону розмір сум, які передбачені пунктом 1

ст. 3 закону і підлягають відшкодуванню, визначається з урахуванням заробітку, не одержаного громадянином за час відсторонення від роботи посади, за час відбування кримінального покарання чи виправних робіт як адміністративного стягнення.

Розмір цих сум обчислюється виходячи з середньомісячного заробітку громадянина до вчинення щодо нього незаконних дій із заліком заробітку (інших відповідних доходів), одержаного за час відсторонення від роботи посади, відбування кримінального покарання або адміністративного стягнення у вигляді виправних робіт.

Відповідно до пункту 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 року N 100 нарахування виплати, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводиться шляхом множення середньоденного годинного заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньомісячний заробіток для визначення розміру відшкодування шкоди обчислюється у порядку, передбаченому постановами Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі Порядок № 100) та від 05 травня 1995 року № 348 «Про внесення змін і доповнень до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100» (підпункт 1 пункту 9 Положення).

Відповідно до положень пункту 2 частини ІІ «Період, за яким обчислюється середня заробітна плата» Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

У відповідності до інформаційної довідки ГУ ДПС в Одеській області за №201/3/15-32-13-02-09 від 17.04.2020 року визначено заробіток ОСОБА_1 за листопад-грудень 2007 року 1349,92 грн., за січень-грудень 2008 року 13083,84 грн., за січень-грудень 2009 року 13031,92 грн., за січень-грудень 2010 року 13031,92 грн., за січень-грудень 2011 року 12980,00 грн., за січень-грудень 2012 року 13031,92 грн., за січень 2013 року 830,72 грн. З урахуванням чого, встановлено підсумкову суму, що підлягає виплаті у розмірі 54914,11 грн.

Натомість під час складання розрахунку не визначено середньомісячну заробітну плату ОСОБА_1 виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, тобто за вересень та жовтень 2007 року.

Згідно інформаційної довідки ГУ ДПС в Одеській області заробіток ОСОБА_1 за вересень 2007 року склав 1599,19 грн., а за жовтень 2007 року 948,11 грн.

Згідно інформаційної довідки ГУ ДПС в Одеській області щодо кількості відпрацьованих ОСОБА_1 робочих днів за період з 01.09.2007 року по 30.11.2007 року у вересні 2007 року фактична кількість відпрацьованих робочих днів склала 8 днів, а за жовтень 2007 року 14 днів.

З огляду на що, середньоденний заробіток ОСОБА_1 складає (1599,19+948,11)/(8+14) = 115,79 грн., а середньомісячний заробіток складає 115,79 х ((20+23)/2) = 2489,41 грн.

Сума невиплаченої заробітної плати ОСОБА_1 за 62 місяці відсторонення від посади у період з складає з 26.11.2007 року по 30.01.2013 року складає 2489,41x62=154 343,42 грн.

Витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000 гривень не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про оскарження постанови прокурора про визначення розміру шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів прокуратури від 05.05.2020 року задовольнити частково.

Визнати постанову першого заступника прокурора Одеської області Гончарова Р.В. від 05.05.2020 року про визначення розміру шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів прокуратури незаконною в частині визначення розміру шкоди, завданої ОСОБА_1 діями органів прокуратури у розмірі 54 917,11 гривень.

Визначити розмір матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_1 діями органів прокуратури у розмірі 154 343,42 гривень.

Стягнути з Державного бюджету України через ДКС України на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 матеріальну шкоду у розмірі 154 343,42 гривень шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1ст. 354 ЦПК України.

У зв`язку з перебуванням судді 05.07.2021 року у відпустці, повний текст рішення складено 06.07.2021 року.

Суддя Донцов Д.Ю.