РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Кремінна

11 березня 2021 року Справа № 414/485/21

Провадження № 2-о/414/77/2021

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючої судді Тесленко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Горбаньової Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінної Луганської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Антрацитівському району та містах Антрацит і Первомайськ Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (, місцезнаходження: 92900, Луганська область, м. Кремінна, вул. Слобожанська, 5), про встановлення факту народження дитини

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту народження дитини - дівчинки - ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сорокине (в минулому м. Краснодон) Луганської області, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України, вказавши заінтересованою особою Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Антрацитівському району та містах Антрацит і Первомайськ Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). В обґрунтування своєї заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Сорокине (в минулому м. Краснодон) її рідна сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Кремінна Луганської області, народила дівчинку, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 19.11.2020 року. Батьком дитини є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Шлюб між сестрою та зятем заявника підтверджується свідоцтвом про шлюб, зареєстрованим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції у Луганській області 01.03.2013 року за реєстровим № 38. Проте отримати свідоцтво про народження дитини у відділі державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості, оскільки місце народження дитини є тимчасово окупованою територією України і в наявності є тільки документи, оформлені закладом, розташованим на тимчасово окупованій території України, що ставить під сумнів його легітимність, оскільки вищевказане свідоцтво про народження її племінниці серії НОМЕР_2 від 19.11.2020 року, видане «Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції так званої «Луганської Народної Республіки». Зазначене підтверджується листом №94/21.15-59 від 03.03.2021 року Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Антрацитівському району та містах Антрацит і Первомайськ Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Встановлення факту народження дитини заявнику необхідно для реєстрації народження дитини та для отримання свідоцтва про народження.

У судове засідання заявник не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала.

Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Антрацитівському району та містах Антрацит і Первомайськ Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у судове засідання не з?явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд за її відсутності, заперечень з приводу заяви не має.

Розглянувши справу в межах заявлених вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Судом встановлено, що громадянка України ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Кремінна Луганської області та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується паспортом серії НОМЕР_3 від 17 квітня 2013 року. В паспорті містяться дані про реєстрацію шлюбу 01.03.2013 року №38 з ОСОБА_3 (а.с. 6-8).

Відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого Краснодонським МВ УМВС України в Луганській області 27 липня 2000 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Донецьк Ростовської області РФ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , в паспорті містяться дані про реєстрацію шлюбу з ОСОБА_2 , 1984 року народження (а.с. 9,10).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснодонського міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувають у зареєстрованому шлюбу з 01 березня 2013 року (а.с. 15).

Як вбачається з паспортних даних, Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, свідоцтв про народження, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є рідною сестрою ОСОБА_2 (а.с. 4-7, 12-14).

Відповідно до обмінної карти пологового будинку, пологового відділення лікарні. Талон 3. Відомості пологового будинку, пологового відділення лікарні про новонародженого, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дівчинку, вагою 3100 грамів, дитина є другою у матері (а.с. 19).

Зі змісту свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке видане так званим «Відділом запису актів громадянського стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР» встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сорокине (в минулому м. Краснодон) Луганської області народилася ОСОБА_7 , її батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 16).

Згідно з листом №94/21.15-59 від 03.03.2021 року Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Антрацитівському району та містах Антрацит і Первомайськ Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), було відмовлено у реєстрації народження дитини на тимчасово окупованій території України, оскільки для підтвердження факту народження пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що ставить під сумнів легітимність цього документа, оскільки останній не відповідає встановленим законодавством вимогам (а.с. 17).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Як вбачається з постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Зі змісту ст. 1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» від 16.09.2014 р., тимчасово, на строк, що закінчується через один рік з дня набрання чинності Законом України "Про створення необхідних умов для мирного врегулювання ситуації в окремих районах Донецької та Луганської областей", запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України (окремі райони Донецької та Луганської областей).

Відповідно до постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» від 17.03.2015 р. до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької і Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року.

Таким чином, м. Сорокине (в минулому м. Краснодон) Луганської області розташоване на тимчасово окупованій території України.

Згідно пп. «а» п.п. 2, 3, 22, 23 гл. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000, підставами для проведення державної реєстрації для народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), що видається закладом охорони здоров'я, незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до наведеного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).

Суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про народження особи, виданих закладами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів народження особи на окупованій території є обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини.

Неможливість отримати у м. Сорокине (в минулому м. Краснодон) Луганської області необхідні документи для реєстрації факту народження дитини заявника виникла у зв`язку із розташування цього міста на тимчасово окупованій території України.

Факт, який просять встановити заявники, має для них юридичне значення, оскільки необхідний для отримання свідоцтва про народження дитини українського зразка.

Згідно з ч. 3 ст. 317 ЦПК у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

За таких обставин, суд вважає за необхідне встановити факт того, що у громадян України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Кремінна Луганської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Донецьк Ростовської області РФ, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина - дівчинка, вагою 3100 грамів, дитина є другою у матері.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10, 11, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 317, 319, 430 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Антрацитівському району та містах Антрацит і Первомайськ Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту народження дитини задовольнити повністю.

Встановити факт того, що у громадян України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Кремінна Луганської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Донецьк Ростовської області РФ, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина - дівчинка, вагою 3100 грамів, дитина є другою у матері.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Кремінський районний суд Луганської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Тесленко