Справа № 138/1694/18
Провадження № 22-ц/801/1221/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Київська Т. Б.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 рокуСправа № 138/1694/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя доповідач),

суддів: Берегового О. Ю., Панасюка О. С.

секретар судового засідання Француз М. Г.

учасники справи:

позивач (особа, яка подала апеляційну скаргу) Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Прогрес»,

відповідач ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес», поданою його представником адвокатом Зайцевим Владиславом Юрійовичем, на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25 лютого 2021 року, ухвалене у складі судді Київської Т. Б. в м. Могилів-Подільський, повне судове рішення складено 09 березня 2021 року,-

в с т а н о в и в :

11 червня 2018 року СТОВ «Прогрес» подало позов до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту.

Позов мотивовано тим, що між ОСОБА_2 , власником земельної ділянки площею 2,2577 га, кадастровий номер :02:000:0195, що розташована на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області та ОСОБА_1 було укладено 01.06.2016 договір оренди земельної ділянки строком на 49 років. Таким чином, ОСОБА_1 є користувачем зазначеної земельної ділянки, яка входить до масиву земель, орендарем яких є СТОВ «Прогрес». Позивач, обробляючи землю, здійснює зрошення з використанням дощувальної машини Bauer Centerliner CLS 168, 400 м, серійний номер НОМЕР_1 , 2013 року випуску. Технічна конструкція вказаної дощувальної машини дозволяє поливати прямокутні поля в лінійному режимі, в кінці поля система може розвернутись навколо центральної опори з внутрішнім або зовнішнім (без поливу) поворотом на протилежну половину поля і там продовжити полив. На земельному масиві, який орендує позивач, перебуває 44 земельних ділянки. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив для забезпечення меліорації земельних ділянок СТОВ «Прогрес» встановити платний строковий земельний сервітут шляхом надання права пересування дощувальної машини Bauer Centerliner CLS 168, 400 м, серійний номер НОМЕР_1 , 2013 року випуску по земельній ділянці площею 2,2577 га, кадастровий номер :02:000:0195, що розташована на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області та належить на праві оренди ОСОБА_1 . Визначити строк дії земельного сервітут до 31 грудня 2041 року на земельній ділянці площею 0,07 га згідно з планом земельної ділянки шириною 0,32 метри для проходу кожного колеса дощувальної машини. Встановити плату за встановлений земельний сервітут в розмірі 100 % від земельного податку на частини земельної ділянки на які поширюється дія сервітуту з оплатою до 01 серпня щорічно; у строк до 31 грудня щорічно від офіційно показаного доходу від земельних ділянок пропорційну оплату частини земельної ділянки, на які встановлено земельний сервітут, але не менше 3% від вартості площі земельних ділянок.

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25 лютого 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції послався на те, що оскільки ОСОБА_1 , який користується земельною ділянкою на підставі договору оренди, засадив її саджанцями дерев, встановлення сервітуту неможливе без знищення таких саджанців, а відповідач як власник саджанців заперечує проти встановлення сервітуту, тому рішення про задоволення позову спричинить порушення прав ОСОБА_1 . Також суд зазначив, що при розгляді даної справи не може враховуватись факт нецільового використання ОСОБА_1 земельної ділянки, оскільки таке питання має вирішуватись між власником земельної ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

На таке судове рішення 06.05.2021 року подав апеляційну скаргу СТОВ «Прогрес», в якій посилаючись на невірне встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи, невідповідність висновків суду нормам матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає наступне:

-суд помилково вказав, що ОСОБА_1 є власником багаторічних насаджень, адже він не є власником земельної ділянки,

-також суд не врахував, що в разі встановлення сервітуту власник (володілець) земельної ділянки має право на відшкодування збитків, спричинених внаслідок такого обмеження;

-невірно суд зазначив і те, що нецільове використання земельної ділянки ОСОБА_3 може бути вирішено між власником землі та орендарем, а для встановлення сервітуту це не має значення: апелянт наголошує на тому, що в оренду ОСОБА_3 було передано земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва: рілля, а тому він не може самостійно, без розроблення проекту землеустрою змінювати вид використання земельної ділянки;

-суд не звернув увагу, що в разі згоди власника (користувача) земельної ділянки на встановлення земельного сервітуту звертатися до суду і не потрібно, саме через відсутність згоди позивач був змушений звернутися до суду, проте суд поклав в основу свого рішення відсутність згоди ОСОБА_3 на встановлення сервітуту.

-і найголовніше: суд взагалі не дав оцінки тій обставині, що у висновку експерта чітко заначено, що іншого способу здійснювати проїзд дощувальної машини без проїзду через земельну ділянку, яку орендує ОСОБА_3 , не існує.

Відзив у встановлений судом строк від інших учасників справи не надходив.

06 липня 2021 року ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій зазначив, що не заперечує про задоволення апеляційної скарги та не заперечує проти встановлення земельного сервітуту.

В судовому засіданні апеляційного суду представник СТОВ «Прогрес» Зайцев В. А. підтримав викладене в апеляційній скарзі, просив її задовольнити. ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, був повідомлений належним чином шляхом оголошення на офіційному веб-сайті Вінницького апеляційного суду.

По справі встановлено наступні обставини:

-ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 2,2577 га, кадастровий номер :02:000:0195, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області (т.1, а.с.6);

-01 червня 2016 року ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_2 договір оренди землі: земельної ділянки площею 2,2577 га, кадастровий номер :02:000:0195, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, строком на 49 років, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 123478590 від 11.05.2018 (т.1, а.с.6);

-СТОВ «Прогрес» є орендарем земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:000:0158, :02:000:0159, :02:000:0160, :02:000:0161, :02:000:0162, :02:000:0163, :02:000:0164, :02:000:0165, :02:000:0166, :02:000:0167, :02:000:0168, :02:000:0169, :02:000:0170, :02:000:0173, :02:000:0174, :02:000:0176, :02:000:0177 :02:000:0178, :02:000:0179, :02:000:0180, :02:000:0181, :02:000:0182, :02:000:0183, :02:000:0184, :02:000:0185, :02:000:0187, :02:000:0188, :02:000:0189, :02:000:0190, :02:000:0191, :02:000:0193, :02:000:0194, :02:000:0196, :02:000:0197, :02:000:0198, :02:000:0199, :02:000:0200, :02:000:0267, розташованих на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, що не заперечується сторонами та підтверджується списком земельних ділянок, орендованих СТОВ «Прогрес» на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, на яких здійснюється зрощення з використанням дощувальної машини Bauer (Т.1, а.с.9-11); договорами оренди землі (Т.1, а.с.12-14, 16-20, 23, 24, 27, 28, 30, 31, 33, 34, 36-38, 41, 42, 45, 46, 49, 50, 53, 54, 57, 58, 61, 62, 64, 65, 68, 69, 71-73, 75, 76, 79, 80, 83, 84, 86, 87, 90-92, 94, 95, 98, 99, 102, 103, 105, 106, 108, 109, 111, 112, 114, 115, 117, 118); Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (Т.1, а.с.15, 18, 21, 22, 25, 26, 29, 32, 35, 39, 40, 43, 44, 47, 48, 51, 52, 55, 56, 59, 60, 63, 66, 67, 70, 74, 77, 78, 81, 82, 85, 88, 89, 93, 96, 97, 100, 101, 104, 107, 110, 113, 116, 119; Т.2, а.с.171, 174, 177, 178, 179, 181, 183,184, 185);

-Земельна ділянка площею 2,2577 га, кадастровий номер :02:000:0195, орендарем якої є ОСОБА_1 , знаходиться в середині масиву земельних ділянок, які орендує СТОВ «Прогрес»;

-СТОВ «Прогес» є власником зрошувальної установка Bauer Centerliner CLS 168, 400 м, серійний номер 95075700 STS 1731, 2013 року випуск, що підтверджується Договором поставки сільськогосподарської техніки на умовах стопроцентної передоплати № 8022013/2 від 08.02.2013, Додатком № 1 від 08.02.2013 до договору № 8022013/2 від 08.02.2013 та актом приймання-передачі від 15.05.2013 (Т.1, а.с.7,8);/

-предметом діяльності СТОВ «Прогрес» є, зокрема, вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, згідно п. 4.2 ст. 4 статуту СТОВ «Прогрес (Т. 1 а. с.123).

-Згідно довідки № 140 від 27.06.2019, виданої виконкомом Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, на земельній ділянці № НОМЕР_2 площею 2,2577 га, кадастровий номер :02:000:0195, яка належить ОСОБА_2 і надана ним в оренду терміном на 49 років ОСОБА_1 в листопаді 2017 року були посаджені абрикоси (Т.2, а.с.102);

-Згідно висновку експерта № 98 від 29.12.2020 (т. 2 а. с. 212-239) встановлено наступне:

1)відсутня технічна можливість встановлення земельного сервітуту, у зв`язку з необхідністю технічно пройти шляхом по фактично визначеному напрямку руху (від т.19 до т. 28 Схематичного плану), утворюючи колії в угіддях шириною 1,10 м в межах земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0195 на якій висаджені в довжину одинадцять рядів саджанці дерев, що унеможливлює проїзд дощувальної машини в прямому на круговому режимі при меліорації всіх земельних ділянок кадастрові номера: :02:000:0158, :02:000:0159, :02:000:0160, :02:000:0161, :02:000:0162, :02:000:0163, :02:000:0164, :02:000:0165, :02:000:0166, :02:000:0167, :02:000:0168, :02:000:0169, :02:000:0170, :02:000:0173, :02:000:0178, :02:000:0179, :02:000:0180, :02:000:0181, :02:000:0182, :02:000:0183, :02:000:0184, :02:000:0185, :02:000:0187, :02:000:0190, :02:000:0191, :02:000:0193, :02:000:0194, :02:000:0197, :02:000:0198, :02:000:0199, :02:000:0200, :02:000:0267, які знаходяться в межах загального масиву (поле), що обробляє СТОВ «Прогрес»;

2)відсутній технічно можливий проїзд дощувальної машини через земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0195 у зв`язку з висадженими в довжину одинадцять рядів саджанців дерев, що унеможливлює проїзд дощувальної машини в прямому та круговому режимі при меліорації земельних ділянок кадастрові номера: :02:000:0158, :02:000:0159, :02:000:0160, :02:000:0161, :02:000:0162, :02:000:0163, :02:000:0164, :02:000:0165, :02:000:0166, :02:000:0167, :02:000:0168, :02:000:0169, :02:000:0170, :02:000:0173, :02:000:0178, :02:000:0179, :02:000:0180, :02:000:0181, :02:000:0182, :02:000:0183, :02:000:0184, :02:000:0185, :02:000:0187, :02:000:0190, :02:000:0191, :02:000:0193, :02:000:0194, :02:000:0197, :02:000:0198, :02:000:0199, :02:000:0200, :02:000:0267, які знаходяться в межах загального масиву (поле), що обробляє СТОВ «Прогрес»;

3)запропоновано варіант встановлення земельного сервітуту, при умові відсутності саджанців дерев на шляху проходження дощувальної машини при круговому та прямому режимі по визначеному на місцевості напрямку руху (від т.19 до т. 28 Схематичного плану) на частини земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0195, при меліорації всіх земельних ділянок кадастрові номери: :02:000:0158, :02:000:0159, :02:000:0160, :02:000:0161, :02:000:0162, :02:000:0163, :02:000:0164, :02:000:0165, :02:000:0166, :02:000:0167, :02:000:0168, :02:000:0169, :02:000:0170, :02:000:0173, :02:000:0178, :02:000:0179, :02:000:0180, :02:000:0181, :02:000:0182, :02:000:0183, :02:000:0184, :02:000:0185, :02:000:0187, :02:000:0190, :02:000:0191, :02:000:0193, :02:000:0194, :02:000:0197, :02:000:0198, :02:000:0199, :02:000:0200, :02:000:0267, які знаходяться в межах загального масиву (поле), що обробляє СТОВ «Прогрес» та визначена межа та площа схематично відображено в додатку 5 що додається до висновку експерта;

4)іншого способу здійснювати проїзд дощувальної машини при прямому та круговому режимі по визначеному на місцевості шляху (від т.19 до т. 28 Схематичного плану) при меліорації земельних ділянок кадастрові номера: :02:000:0158, :02:000:0159, :02:000:0160, :02:000:0161, :02:000:0162, :02:000:0163, :02:000:0164, :02:000:0165, :02:000:0166, :02:000:0167, :02:000:0168, :02:000:0169, :02:000:0170, :02:000:0173, :02:000:0178, :02:000:0179, :02:000:0180, :02:000:0181, :02:000:0182, :02:000:0183, :02:000:0184, :02:000:0185, :02:000:0187, :02:000:0190, :02:000:0191, :02:000:0193, :02:000:0194, :02:000:0197, :02:000:0198, :02:000:0199, :02:000:0200, :02:000:0267 без проїзду через земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0195, не існує.

Апеляційним судом долучено доказ, поданий СТОВ «Прогрес», а саме договір оренди землі від 01 червня 2016 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2,2577 га, кадастровий номер :02:000:0195, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, строком на 49 років (а.с. 106-108, т.3), оскільки апеляційний суд встановив: посилання на зазначений договір є в рішенні суду першої інстанції, проте сам договір в матеріалах справи відсутній; позивач не є стороною цього договору, тому в нього не могло бути його примірника, а клопотання позивача про витребування цього доказу у відповідача (а.с. 153-154, т.1) не було вирішено судом першої інстанції з незрозумілих причин, тому апеляційний суд визнав поважними причини ненадання цього доказу в суді першої інстанції.

Між сторонами виник спір з приводу встановлення земельного сервітуту.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 ЦК України користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

За змістом ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 100 ЗК України власник або землекористувач земельної ділянки має право вимагати встановлення земельного сервітуту для обслуговування своєї земельної ділянки. Земельний сервітут встановлюється за домовленістю між власниками сусідніх земельних ділянок на підставі договору або за рішенням суду.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 402 ЦК України земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Види права земельного сервітуту закріплені в статті 99 ЗК України, одним із таких видів є право розміщення (переміщення, пересування) об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем (пункт г1 цієї статті).

Згідно зі ст. 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном, а збитки, завдані власникові (володільцеві) земельної ділянки або іншого нерухомого майна, особою, яка користується сервітутом, підлягають відшкодуванню на загальних підставах.

Узагальнені висновки встановлення земельного сервітуту викладені в пункті 22- 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», де роз`яснено, що види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені статтею 99 ЗК України і цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.

Отже, обов`язковою умовою встановлення сервітуту є певна потреба у користуванні чужим майном та відсутність можливості у задоволенні цієї потреби іншим способом, як встановлення сервітуту з конкретним землекористувачем.

Відповідно до частини третьої статті 81 ЦПК саме позивач має довести, що повноцінне використання своєї земельної ділянки неможливе без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки; що задоволення потреб сервітуарія неможливо здійснити в інший спосіб; що відповідно до частини третьої статті 402 ЦК він не досяг з відповідачем домовленості про встановлення сервітуту та про його умови. За певних обставин для вирішення спірних питань може бути призначена відповідна експертиза.

В справі що розглядається позивач довів, що основним видом його діяльності є код 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, що підтверджено Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 120, т.1). Доведеним є також те, що позивачеві належить на праві власності зрошувальна (дощувальна машина), що підтверджується Договором поставки сільськогосподарської техніки на умовах 100 % передоплати від 08.02.2013 року та Актом приймання-передачі (а.с.7-8, т.1), доведеним є також факт зрошення земельних ділянок, в масиві яких перебуває земельна ділянка, орендована відповідачем ОСОБА_1 (Список на а.с. 9-11, т.1).

В справі була проведена судова земельно-технічна експертиза (висновок експерта від 29.12.2020 року № 98 на а.с. 212 239, т.2), відповідно до пункту четвертого висновків якої, іншого способу здійснювати проїзд дощувальної машини СТОВ «Прогрес» при меліорації орендованих позивачем земельних ділянок без проїзду через земельну ділянку, яка перебуває в оренді відповідача ОСОБА_1 , не існує.

Отже, з огляду на вищевикладене та те, що земельна ділянка, орендована відповідачем ОСОБА_1 , перебуває в масиві земельних ділянок, які орендує та обробляє позивач СТОВ «Прогрес», останній довів необхідність встановлення земельного сервітуту для проїзду зрошувальної установки, та іншого способу здійснювати меліорацію земель (без проїзду зрошувальної установки через земельну ділянку ОСОБА_1 ) не існує.

Суд першої інстанції вищезазначені обставини не врахував, е дав їм належної оцінки, відмовив у встановленні земельного сервітуту через наявність на земельній ділянці відповідача ОСОБА_1 саджанців абрикос, які він висадив, набувши право оренди, без знищення яких неможливо встановити земельний сервітут, що призведе до порушення прав відповідача, при цьому суд не надав оцінки правомірності такого виду використання орендованої земельної ділянки, зазначивши що це має вирішуватись між власником земельної ділянки ОСОБА_2 та орендарем ОСОБА_1 .

Апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

В справі що розглядається позивач одним із аргументів на підтримку своєї позиції посилався на те, що саджанці на орендованій земельній ділянці були висаджені ОСОБА_1 незаконно, так як йому було передано земельну ділянку в оренду з цільовим призначенням товарне сільськогосподарське виробництво (рілля). Проте суд першої інстанції уник оцінки цього аргументу, пославшись, що це може бути предметом спору між власником земельної ділянки та користувачем (орендарем), разом з тим поклав в основу для відмови встановлення земельного сервітуту саме наявність саджанців абрикос на орендованій відповідачем земельній ділянці, зазначивши що їх знищення призведе до порушення права власності ОСОБА_1 на саджанці дерев, тобто позиція суду є суперечливою та нелогічною.

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства, захисту підлягає законне право інтерес (ч.1, 2 ст.13, ст. 15, 16 Цивільного Кодексу України), відтак суд першої інстанції повинен був надати оцінку правомірності використання відповідачем орендованої земельної ділянки для вирощування дерев.

Насамперед апеляційний суд зауважує, що висновок суду першої інстанції про належність на праві власності ОСОБА_1 саджанців абрикос, розташованих на орендованій ним земельній ділянці, є невірним та суперечить нормам земельного законодавства, яке регулює дані правовідносини:

Згідно із ч.1 ст.78 ЗК право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно з положеннями ч.2 ст.22, ст.19 ЗК багаторічні насадження це різновид сільськогосподарських угідь, що відносяться до земель сільськогосподарського призначення.

Відповідно до ч.2 ст.79 ЗК право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній розташовані.

Згідно із ч.3 ст.373 ЦК право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об`єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній розташовані, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Враховуючи викладене, багаторічні насадження не можуть розглядатися як окремий об`єкт права власності без земельної ділянки, на якій вони розташовані, оскільки є складовою частиною земельної ділянки.

Отже, доводи апеляційної скарги в цій частині є вірними, а висновок суду першої інстанції про належність ОСОБА_1 на праві власності висаджених ним дерев є помилковим та не ґрунтується на нормах матеріального права.

Також апеляційний суд дає оцінку доводам позивача про те, що ОСОБА_1 не вправі був висаджувати дерева на орендованій земельній ділянці та вважає за необхідне зазначити наступне:

Стаття 1 Закону України «Про землеустрій» містить визначення поняття «цільове призначення земельної ділянки», згідно з яким це є її використання за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Згідно із частинами першою, другою статті 18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Відповідно до статті 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Згідно із частинами першою, другою статті 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до абзаців першого, другого частини п`ятої статті 20 ЗК України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33 -37 цього Кодексу.

Отже з наведених норм права вбачається, що за цільовим призначенням землі України поділяються на категорії. Однією з таких категорій є землі сільськогосподарського призначення. У межах кожної категорії земель виділяються види використання земельної ділянки, які визначаються її власником або користувачем самостійно, крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33 - 37 цього Кодексу.

Землями сільськогосподарського призначення згідно з частиною першою статті 22 ЗК України визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Відповідно до частини другої статті 22 ЗК України, до земель сільськогосподарського призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Отже, зазначені норми права розрізняють категорії земель за їх цільовим призначенням та види використання земельної ділянки в межах кожної категорії земель. Зміна цільового призначення земельних ділянок сільськогосподарського призначення на іншу категорію цільового призначення здійснюється за погодженими проектами землеустрою щодо їх відведення. При цьому такої процедури для зміни виду використання земельної ділянки, без зміни її категорії цільового призначення (землі сільськогосподарського призначення) чинним законодавством не передбачено.

Разом з тим, користувачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення повинні використовувати такі земельні ділянки відповідно до того виду використання, за яким ці земельні ділянки були передані їм власником.

Такий висновок зроблено у Правовій позиції викладеній в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 року в справі № 925/929/19, де предметом розгляду були аналогічні відносини. Причому в цьому висновку Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного в постановах Верховного Суду України від 05 березня 2013 року у справі № 21-417а12, від 08 квітня 2015 року у справі № 6-32цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі № 712/10864/16-а та постановах Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року у справі № 701/902/17-ц, від 03 червня 2019 року у справі № 708/933/17, від 24 лютого 2020 року у справі № 701/473/17, про те, що зміна виду використання землі в межах її цільового призначення повинна проводитися в порядку, встановленому для зміни цільового призначення такої землі.

Відтак зміна виду використання земель сільськогосподарського призначення самостійно на власний розсуд власником або користувачем не допускається.

Оскільки ОСОБА_1 , передано в оренду земельну ділянку площею 2,2577 га, у тому числі рілля 2,2577 га (п. 2 Договору оренди від 01.06.2016 року), тому він повинен використовувати передану земельну ділянку відповідно до того виду використання, за яким ця земельна ділянка була передана йому власником.

Таким чином, висадка ОСОБА_1 саджанців абрикос на орендованій земельній ділянці відбулася без законних на те підстав, а тому наявність цих саджанців не може бути покладена в основу для відмови у задоволенні законної вимоги позивача (користувача суміжних земельних ділянок) про встановлення земельного сервітуту.

Отже, з огляду на вищевикладене та те, що земельна ділянка, орендована відповідачем ОСОБА_1 , перебуває в масиві земельних ділянок, які орендує та обробляє позивач СТОВ «Прогрес», останній довів необхідність встановлення земельного сервітуту для проїзду зрошувальної установки, та іншого способу здійснювати меліорацію земель (без проїзду зрошувальної установки через земельну ділянку ОСОБА_1 ) не існує, - позов підлягає до задоволення.

Апеляційний суд приходить до висновку, що заявлений позивачем строк дії земельного сервітуту до 31 грудня 2041 року є обґрунтованим, так як саме до цього часу зареєстровано право позивача на оренду земельних ділянок, для обробітку яких необхідне встановлення земельного сервітуту (т.1, а.с.15, 18, 21, 22, 25, 26, 29, 32, 35, 39, 40, 43, 44, 47, 48, 51, 52, 55, 56, 59, 60, 63, 66, 67, 70, 74, 77, 78, 81, 82, 85, 88, 89, 93, 96, 97, 100, 101, 104, 107, 110, 113, 116, 119; Т.2, а.с.171, 174, 177, 178, 179, 181, 183,184, 185).

Визначаючи площу та межі земельної ділянки, на яку поширюється дія земельного сервітуту, апеляційний суд враховує Висновок експерта № 98 від 29 грудня 2020 року (т. 2 а. с. 212-239) та вважає за необхідне визначити площу земельного сервітуту 0,1022 га та межі земельного сервітуту відповідно до Додатка 5 Висновку експерта.

Вимоги СТОВ «Прогрес» про встановлення плати за земельний сервітут також підлягають задоволенню в обсязі, визначеному позивачем, який є обґрунтованим: 100 % від земельного податку на частини земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0195, на які поширюється дія сервітуту, з оплатою до 01 серпня щорічно; у строк до 31 грудня щорічно від офіційно показаного доходу від земельних ділянок пропорційну оплату частині земельної ділянки, на яку встановлено земельний сервітут, але не менше 3% від вартості площі земельних ділянок.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги є обґрунтовані, апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню., з постановленням нового про задоволення позову.

Вирішуючи питання нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції(п. б ч.1 ст. 382 ЦПК України) та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції (п. в ч.1 ст. 382 ЦПК України), слід зазначити, що виходячи з положень статті 141 ЦПК України, враховуючи, що апеляційна скарга та позовні вимоги підлягають до задоволення, з урахуванням того, що СТОВ «Прогрес» понесено наступні судові витрати: 1 762 грн судового збору за подання позовної заяви (т. 1. а. с. 64), 2 270 грн судового збору за подання апеляційної скарги (т. 3 а. с. 44) та 24 612 грн за проведення експертизи (т. 2 а. с. 195), - понесені судові витрати слід стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь СТОВ «Прогрес» у сумі 28 644 грн (1 762 + 2 270 + 24 612 = 28 644).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 381-384, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» задовольнити.

Рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове.

Позов задовольнити.

Встановити строковий платний земельний сервітут шляхом надання права Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Прогрес» пересування дощувальної машини Bauer Centerliner CLS 168, 400 м, серійний номер НОМЕР_1 , 2013 року випуску по земельній ділянці площею 2,2577 га, кадастровий номер :02:000:0195, що розташована на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області та належить на праві оренди ОСОБА_1 .

Визначити строк дії земельного сервітуту: до 31 грудня 2041 року.

Визначити площу земельного сервітуту 0,1022 га та межі земельного сервітуту відповідно до Додатка 5 Висновку експерта № 98 від 29 грудня 2020 року, який є невід`ємною частиною цього судового рішення.

Встановити плату за земельний сервітут:

- в розмірі 100 % від земельного податку на частини земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0195, на які поширюється дія сервітуту, з оплатою до 01 серпня щорічно;

- у строк до 31 грудня щорічно від офіційно показаного доходу від земельних ділянок пропорційну оплату частині земельної ділянки, на яку встановлено земельний сервітут, але не менше 3% від вартості площі земельних ділянок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» судові витрати у розмірі 28 644 (двадцять вісім тисяч шістсот сорок чотири) гривні 00 (нуль) копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Прогрес», , місцезнаходження: 24060, Вінницька область, Могилів-Подільський район, с. Суботівка, вул. Наддністрянська, 2, поштова адреса: 21018, м. Вінниця, вул. Пирогова, 39, офіс 520.

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса, АДРЕСА_1 .

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. Ю. Береговий

О. С. Панасюк