Справа № 736/955/21
Номер провадження 2/736/368/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2021 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чурупченка М.І.,

за участю секретаря Макуха О.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Корюківці у приміщенні суду цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області, третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

22 червня 2021 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до Корюківської міської ради Чернігівської області,, третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно та просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: земельну ділянку, площею 2,36 га, рілля, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :08:000:0293, що розташована на території Козилівської сільської ради Корюківського району Чернігівської] області.

В судове засідання позивач не прибула, в позовній заяві просила розгляд справи провести без її участі, позов підтримала.

Від відповідача надано відзив на позовну заяву в якому вказують про розгляд справи без їх участі, заперечень проти позову не мають.

Від Корюківської районної державної нотаріальної контори заперечень не надійшло.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

По справі встановлено, що позивач ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Козилівка Корюківського району Чернігівської області.

Відповідно до її свідоцтва про народження її батьками є « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_5 » (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 '630 від 15.04.1977 року).

22 листопада 1997 року позивач вийшла заміж за ОСОБА_6 , та змінила дівоче прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження. дошлюбного прізвища № НОМЕР_2 від 04.10.2016 року.

09 лютого 2016 року батько позивач ОСОБА_2 склав заповіт про те, що на випадок його смерті належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Козилівської сільської ради, Корюківського району, Чернігівської області: - площею 2,36 га, кадастровий номер :08:000:0293 заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Даний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Холминськонської селищної ради та зареєстрований в реєстрі за № 08.

ІНФОРМАЦІЯ_4 батько позивача ОСОБА_2 у віці 68 років помер, про що Козилівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області видано свідоцтво про смерть (серія НОМЕР_3 ) та складено 16.05.2016 року відповідний актовий запис за № 18.

За життя покійний був членом колективного сільськогосподарського підприємства; ім. Чапаєва на території Козилівської сільської ради, тому до спадкового майна належить земельна частка (пай), власність на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку ЯЖ № 368561 виданий 22.12.2008 року, до якого увійшла земельна ділянка площею 2,36 га, рілля, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативна грошова оцінка на момент смерті 34148,65 грн.

Саме на дане майно після смерті спадкодавця відкрилась спадщина.

На сьогоднішній день фактичним спадкоємцем за заповітом є позивач - ОСОБА_1 . Тому вона звернулася до Корюківської районної державної нотаріальної контори, але в документах вона не знайшла державного акту на право власності на земельну ділянку виданого на покійного. Нотаріус, оглянувши документи, проконсультувала її, що за відсутності правовстановлюючого документу відмовить їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно Письмової відмови державний нотаріус мені не надав, проінформував, що ці обставини є загальновідомими фактами, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за відсутності правовстановлюючих документів. Нажаль документ був втрачений, тому для вирішення даного спірного питання вона змушена звернутися до суду.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності.

Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлого і має право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за нею права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.

Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом сплатила 50% судового збору, тому ці витрати слід залишити за нею.

Керуючись ст.ст. 325, 392, 1216-1218, 1261, 1268-1269 ЦК України, ст.ст. 142, 200, 207, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- земельну ділянку площею 2,36 га, рілля, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :08:000:0293, що розташована на території Козилівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області.

Судовий збір залишити за позивачем.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Корюківський районний суд. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя М.І.Чурупченко