Справа № 129/2589/20
Провадження № 22-ц/801/1281/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дєдов С. М.
Доповідач:Шемета Т. М.
УХВАЛА

01 липня 2021 рокуСправа № 129/2589/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Панасюка О. С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач (особа яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 01 квітня 2021 року, ухвалене у складі судді Дєдова С. М. в м. Гайсин, дата складення повного тексту рішення відповідає даті його постановлення, -

в с т а н о в и в:

06 жовтня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину та дружину до досягнення дитиною трирічного віку, у якому висувала вимогу щомісячно стягувати з ОСОБА_2 , на її, ОСОБА_1 користь аліменти на малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.10.2021 року і до повноліття дитини, та кошти на її утримання, як на дружину до досягнення дитиною трирічного віку, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи із 07.10.2021 року і до досягнення їх сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовна заява обґрунтувала тим, що з 20 грудня 2019 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_4 , ОСОБА_1 перебуває у відпустці, по догляду за малолітнім сином до досягнення дитиною трирічного віку. З березня 2020 року ОСОБА_1 проживає разом з сином у м. Гайсині, а відповідач живе окремо в. м. Вінниця. Зазначає, що самостійно утримувати малолітнього сина вона не має можливості, а відповідач ОСОБА_2 добровільно свій обов`язок по утриманню свого малолітнього сина та її як дружини до досягнення сином трирічного віку, не виконує, хоча має таку можливість.

Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 01 квітня 2021 року позовні вимоги задоволено: ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.10.2020 року і до повноліття дитини та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи із 07.10.2020 року і до досягнення їх сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вирішено питання про стягнення судового збору.

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 07 квітня 2021 року виправлено описку допущену в другому та третьому абзаці резолютивної частини рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 01 квітня 2021 року( у вступній та резолютивній частині) у цій справі, а саме: встановлено, що другий та третій абзаци резолютивної частини рішення суду є правильним у такій редакції: «Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.10.2020 року і до повноліття дитини», «Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи із 07.10.2020 року і до досягнення їх сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 є рідним батьком малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає та перебуває на утриманні матері ОСОБА_1 . Відповідач не виконує добровільно свого законного обов`язку по утриманню свого малолітнього сина та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за їх спільним малолітнім сином до досягнення трирічного віку. ОСОБА_2 є працездатним, проживає разом із своїми батьками, має регулярний дохід, працює юристом у Приватному підприємстві «Меблі» та щомісячно отримує заробітну плату в розмірі 2 415 грн, інших утриманців не має, а тому може і зобов`язаний щомісячно сплачувати позивачу ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.10.2020 року і до повноліття дитини та аліменти на утримання дружини ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів, щомісячно, починаючи із 07.10.2020 року і до досягнення їх сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку ІНФОРМАЦІЯ_2 . При визначенні розміру аліментів суд врахував інтереси малолітньої дитини, межі заявлених позовних вимог, а також обставини передбачені ст. 182 СК України.

Не погодившись з цим рішенням в частині стягнення аліментів на дружину, ОСОБА_2 11 травня 2021 року подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 01 квітня 2021 року в цій частині, і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в цій частині.

Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у нього відсутня можливість сплачувати аліменти на дружину, суд не взяв до уваги недостатність його заробітку: відрахування аліментів на дитину в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку складатиме майже половину його заробітку, а тому він не може утримувати дружину.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 , впродовж встановленого апеляційним судом строку, не надходив.

12 червня 2021 року ОСОБА_1 подала заяву про відмову від позову, у якій просить визнати нечинним рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 01 квітня 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, та просить закрити провадження у справі в цій частині, у зв`язку з врегулюванням між нею та відповідачем у позасудовому порядку спірних правовідносин щодо предмета спору в цій частині, наслідки відмови від позову та наслідки закриття провадження у справі передбачені ч. 1 та ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 206, ч. 2 ст. 256, ст. 373 ЦПК України, їй відомі та зрозумілі (а.с. 106).

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи клопотання про прийняття відмови від позову в частині стягнення аліментів на дружину, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з статтею 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як вже вказувалося вище, 12 червня 2021 року, до початку судового засідання, ОСОБА_1 подала до суду апеляційної інстанції заяву про відмову від позову до ОСОБА_2 в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання як дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Заява підписана особисто ОСОБА_1 та подана до суду засобами поштового зв`язку (а.с. 106, 108).

Аналіз заяви ОСОБА_1 про відмову від позову свідчить про те, що така заява відповідає вимогам статті 206 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття відмови ОСОБА_1 від позову у вказані й нею частині, із одночасним визнанням нечинним рішення суду першої інстанції та закриттям провадження у справі у відповідній частині.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 206, п. 4 ч. 1 ст. 255, 373, 374, 377, 389, 390 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 01 квітня 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку визнати нечинним.

Провадження у справі в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на дружину до досягнення дитиною

трирічного віку закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді О. Ю. Береговий

О. С. Панасюк