Справа №266/2721/21
Провадження№ 2/266/819/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області Шишилін О.Г. розглянув позовну заяву ОСОБА_1 , місце проживання якого за адресом: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , місце проживання якого за адресом: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , місце проживання якого за адресом: АДРЕСА_2 про стягнення суми боргу, третя особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Лігос Бетон», місце знаходження за адресою:87555, м. Маріуполь, 26 квартал, 1 приміщення 36 -

В С Т А Н О В И В:

У Приморському районному судді м. Маріуполя зареєстрована позовна заява ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу в розмірі 2995500 грн., третя особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Лігос Бетон».

Ухвалою суду від 09 червня 2021 року в задоволенні клопотання позивача про відстрочення судового збору відмовлено, вказану позовну заяву було залишено без руху, надано час для виправлення її недоліків шляхом засвідчення належним чином поданих до позовної заяви документів та подачі документу про сплату неоплачену суму судового збору за вимогу майнового характеру у розмірі 10350 грн.

Ухвала суду була отримано представником позивача 15.06.2021 про що свідчить підпис у довідковому листі по справі.

У визначений судом строк позивач визначені ухвалою недоліки не усунув, а звернувся через свого представника повторно з заявою про відстрочення сплати судового збору на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно зі ст. 136 ЦПК України, єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є майновий стан заявника, і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Правова позиція щодо необхідності підтвердження незадовільного майнового стану була викладена в постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 у справі №904/9117/17, в якій Верховний Суд вказав на те, що єдиною підставою для вчинення судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. Також, Верховний Суд вказав на те, що вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов`язок щодо відстрочення сплати судового збору, при цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи, що позивачем при зверненні із позовом до суду було подано клопотання про відстрочення судового збору в задоволенні якого було відмовлено і за відсутності обов`язку суду щодо відстрочення судового збору, суд дійшов висновку, що повторне клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, не підлягає задоволенню.

Таким чином, зазначені судом недоліки позивачем не усунуті, судовий збір за вимогами майнового характеру не сплачено.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, враховуючи те, що позивачем у наданий йому судом строк не усунуті всі недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі суду від 09 червня 2021 року, а саме не подано доказів сплати судового збору, вважаю за необхідне повернути позовну заяву позивачеві, та роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу, третя особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Лігос Бетон», - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Шишилін О. Г.