Справа № 390/17/21
Провадження №2/390/266/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2021 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Терещенка Д.В.,

при секретарі Абрамовій М.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача 1 Кошутської О.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницький за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Озерна Олена Петрівна, про визнання недійсними та скасування договорів дарування,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває зазначена справа.

21.05.2021 від позивача надійшли заява про залучення співвідповідача та заява про збільшення позовних вимог, в яких остання просить залучити до участі у вказаній справі ОСОБА_7 , як співвідповідача, та до раніше заявлених нею позовних вимог, додає позовну вимогу, в якій просить визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу, укладений 18.11.2019 між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Тєрєховою Світланою Володимирівно, зареєстрований в реєстрі за №1663. В обґрунтування вказаних заяв зазначено, що як слідує з матеріалів справи, в серпні 2018 року вона дізналася, що квартиру, співвласником якової вона є, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , було неодноразово відчужено, а саме: 02.08.2016 укладено договір дарування між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Воронько Т.М., зареєстрований в реєстрі за №196; 20.10.2016 укладено договір дарування між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Воронько Т.М., зареєстрований в реєстрі за №275; 19.06.2018 укладено договір дарування між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Озерною О.П., зареєстрований в реєстрі за №485. Однак, в ході підготовки заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з`ясувалося, що 18.11.2019 зазначену квартиру було відчужено ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Тєрєховою Світланою Володимирівною, зареєстрований в реєстрі за №1663.

Одночасно з поданням вказаних заяв, позивач ОСОБА_2 , подала заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову в цивільній справі № 390/17/21 шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 . Заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки майно може зникнути (бути відчуженим) на момент виконання рішення. Обраний вид забезпечення вважає адекватним та таким, що співвідноситься з предметом позову і спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення.

Представник позивача ОСОБА_1 подані позивачем 21.05.2021 заяви підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, з підстав викладених в них. Заяву про забезпечення позову від 14.04.2021 просила не розглядати.

Представник відповідача 1 Кошутська О.С. заперечувала щодо задоволення заяв позивача. Зазначила, що позивач подаючи заяви про залучення співвідповідача та про збільшення позовних вимог, заявляє нову позовну вимогу (інший предмет договір купівлі - продажу) до нового відповідача, що фактично є новими позовними вимогами. Щодо забезпечення позову заперечувала, оскільки арешт на квартиру було накладено в іншій справі та на теперішній час не знято.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в призначене підготовче судове засідання не з`явились, про час, дату та місце його проведення повідомлялись у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватного нотаріусу Кропивницького міського нотаріального округу Озерної О.П., надійшла заява заперечення, в якій вона просить розглядати справу без її участі.

Суд, заслухавши представників сторін, які з`явились в призначене підготовче судове засідання, дослідивши заяви з додатками подані позивачем та матеріали справи, в межах поданих заяв, приходить до наступних висновків.

В пред`явленій позовні заяві від 11.01.2021 позивач ОСОБА_2 зазначає відповідачами - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і просить суд визнати недійсним та скасувати: договір дарування укладений 02.08.2016 між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Воронько Т.М., зареєстрований в реєстрі за №196; договір дарування укладений 20.10.2016 між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Воронько Т.М., зареєстрований в реєстрі за №275; договір дарування укладений 19.06.2018 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Озерною О.П., зареєстрований в реєстрі за №485. Позов обґрунтовує тим, що вказані договори дарування можуть бути кваліфіковані як правочини, які не були спрямовані на реальне настання обумовлених ними правових наслідків та свідчать про умисел обох сторін правочинів приховати справжні наміри учасників вказаних правочинів. Внутрішня воля кожного учасника всіх вищенаведених правочинів не відповідає зовнішнім проявам і не спрямована на настання правових наслідків.

В заявах поданих 21.05.2021 про залучення співвідповідача та про збільшення позовних вимог, позивач ОСОБА_2 просить залучити до участі у вказаній справі ОСОБА_7 , як співвідповідача, і визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу, укладений 18.11.2019 між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Тєрєховою Світланою Володимирівно, зареєстрований в реєстрі за №1663. В обґрунтування вказаних заяв зазначено, що як слідує з матеріалів справи, в серпні 2018 року вона дізналася, що квартиру, співвласником якової вона є, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , було неодноразово відчужено, а саме: 02.08.2016 укладено договір дарування між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Воронько Т.М., зареєстрований в реєстрі за №196; 20.10.2016 укладено договір дарування між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Воронько Т.М., зареєстрований в реєстрі за №275; 19.06.2018 укладено договір дарування між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Озерною О.П., зареєстрований в реєстрі за №485. Однак, в ході підготовки заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з`ясувалося, що 18.11.2019 зазначену квартиру було відчужено ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Тєрєховою Світланою Володимирівною, зареєстрований в реєстрі за №1663. Договір купівлі-продажу вважає фраудаторним, тобто таким, що вчинений на шкоду кредитору, а сторонами вказаного договору при його укладанні було порушено зобов`язання щодо утримання від дій, які могли б порушити права інших осіб. Також зазначає, що приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів, збитків, шкоди), що набрало законної сили. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа (особи) «використовувала/використовували право на зло»; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які «потерпають» від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи /осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин). Крім того, посилається на практику Верховного Суду, викладену у постанові від 28 лютого 2019 року по справі № 646/3972/16-ц, в якій вказано, що скасовуючи рішення місцевого суду та задовольняючи первісний позов в частині визнання недійсним договору дарування, суд апеляційної інстанції дійшов правильного по суті висновку про те, що оспорюваний договір не направлений на реальне настання правових наслідків, а спрямований на встановлення ОСОБА_4 перешкод у розпорядженні спірною квартирою. Тобто дії відповідачів свідчать про недобросовісну поведінку, спрямовану на позбавлення позивача в майбутньому законних майнових прав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

В постанові Верхового Суду від 09.07.2020 по справі № 922/404/19 зроблено правовий висновок, відповідно до якого під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.12.2019 у справі 923/1061/18, від 19.12.2019 у справі № 925/185/19, від 23.01.2020 у справі № 925/186/19.

Як зазначалось вище, підставою позову позивачем наведено те, що оспорювані договори дарування можуть бути кваліфіковані як правочини, які не були спрямовані на реальне настання обумовлених ними правових наслідків та свідчать про умисел обох сторін правочинів приховати справжні наміри учасників вказаних правочинів. Внутрішня воля кожного учасника всіх вищенаведених правочинів не відповідає зовнішнім проявам і не спрямована на настання правових наслідків.

Підставами позову у частині збільшення розміру позовних вимог є те, що позивач вважає оспорюваний договір купівлі-продажу фраудаторним, і заявляє, що сторони при його укладенні порушили зобов`язання щодо утримання від дій, які могли б порушити права інших осіб та «використовували право на зло». Оспорюваний договір не направлений на реальне настання правових наслідків, а спрямований на встановлення позивачу перешкод у розпорядженні квартирою, тобто дії відповідачів свідчать про недобросовісну поведінку, спрямовану на позбавлення позивача в майбутньому законних майнових прав.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги у збільшеній його частині жодним чином не пов`язані, ані з предметом, ані з підставами позову в первісній редакції. При цьому заява позивача про збільшення позовних вимог є фактично поданням окремого позову із іншим предметом та підставами позову, що виключає можливість розгляду поданої позивачем заяви в якості збільшення розміру заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Однак, таке об`єднання позовних вимог можливе саме в одній позовній заяві при зверненні з позовом до суду, а не шляхом подання нового самостійного позову з додатковими вимогами після порушення провадження у справі для його спільного розгляду з первісним позовом.

Можливість об`єднання декількох позовних вимог шляхом подання заяви про збільшення розміру позовних вимог до вже поданого позову чинним ЦПК України не передбачено.

При цьому, судом встановлено, що вимоги, викладені у заяві про збільшення позовних вимог, не є похідними від вимог позову в первісній редакції, оскільки задоволення позову щодо визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу, який укладений 18.11.2019 між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Тєрєховою Світланою Володимирівно, зареєстрований в реєстрі за №1663, жодним чином не залежить від задоволення вимог про визнання недійсними та скасування: договору дарування укладеного 02.08.2016 між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Воронько Т.М., зареєстрованого в реєстрі за №196; договору дарування укладеного 20.10.2016 між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Воронько Т.М., зареєстрованого в реєстрі за №275; договору дарування укладеного 19.06.2018 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Озерною О.П., зареєстрованого в реєстрі за №485.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви позивача ОСОБА_2 про збільшення позовних вимог від 21.05.2021 слід відмовити.

Крім того, позивачкою ОСОБА_2 до суду подано заяву, підтриману її представником в підготовчому судовому засіданні, про залучення співвідповідача, в якій вона просить залучити ОСОБА_7 ,як співвідповідача у даній справі.

Частина 2 ст.50 ЦПК України передбачає, що участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Згідно із ч.1 ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Отже залучення співвідповідача є правом позивача.

Враховуючи, що позивач бажає залучити ОСОБА_7 , як співвідповідача, у зв`язку з поданням заяви про збільшення позовних вимог, в прийнятті якої судом відмовлено, а будь-яких інших вимог в первісному позові до ОСОБА_7 позивачем не заявлено, суд вважає, що відсутні правові підстави для залучення її до участі у справі, а тому приходить до висновку, що заява позивача про залучення співвідповідача задоволенню не підлягає.

Разом з цим, враховуючи положення ст.4 ЦПК України необхідно роз`яснити стороні позивача його процесуальне право на звернення до суду з позовом про визнання недійсними та скасування договору купівлі-продажу в загальному порядку, згідно положень ст.ст.175-177 ЦПК України.

Вирішуючи заяву позивача про забезпечення позову суд приходить до наступних висновків.

14.04.2021 від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій остання просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру під АДРЕСА_3 , загальною площею 41,3 кв.м, житловою площею 26 кв.м. Заява обґрунтована тим, що квартира, щодо якої виник спір декілька раз відчужувалась на користь третіх особі, що дає привід вважати, що в подальшому будуть спроби нового відчуження зазначеного майна. За подання цієї заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 454,00 грн.

В судовому засіданні 21.04.2021 представник позивача ОСОБА_1 просила в даному судовому засіданні оголосити перерву і не розглядати заяву про забезпечення позову, подану 14.04.2021, у зв`язку з необхідність подання інформації з Державного реєстру речових прав щодо об`єкта станом на 2021 рік. Клопотання було задоволено судом, в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 21.05.2021.

21.05.2021 від позивача ОСОБА_2 , надійшла заява про забезпечення позову, в якій остання просить вжити заходи забезпечення позову в цивільній справі № 390/17/21 шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 . Заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки майно може зникнути (бути відчуженим) на момент виконання рішення. Обраний вид забезпечення вважає адекватним та таким, що співвідноситься з предметом позову і спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення. За подання цієї заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 454,00 грн.

В підготовчому судовому засіданні 21.05.2021 оголошено перерву, оскільки для розгляду заяв позивача, які поданні нею 21.05.2021, суд визнав за необхідне участь сторін по справі.

Враховуючи обставини справи та позицію сторони позивача, суд вважає, що розгляду підлягає заява позивача про забезпечення позову від 21.05.2021, а заяву від 14.04.2021 слід повернути позивачу ОСОБА_2 разом із сплаченим нею судовим збором.

При вирішенні заяви про забезпечення позову від 21.05.2021 судом встановлено, що по цивільній справі №390/1519/16-ц рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28.12.2017, в порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Кіровоградської районної державної адміністрації Шведенко О.Ю. №42720916 від 28.08.2018, відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна, спільна часткова, розмір частки 1/2 на квартиру з реєстраційним номером 25, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за суб`єктом: ОСОБА_2 , оскільки з поданих документів встановлено, що наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а саме: право власності, на зазначену квартиру, зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно №26693117 з реєстраційним номером 25 за ОСОБА_4 , що суперечить інформації заявника про перехід права власності.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №142422515 від 24.10.2018 слідує, що власниками квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 були: ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, 2481, 11.07.2006, Приватний нотаріус Кіровоградського районного нотаріального округу Панасюк Л.С.; ОСОБА_6 на підставі договору дарування, серія та номер: 196, виданий 02.08.2016, видавник: Воронько Т.М. - Приватний нотаріус Кіровоградського районного нотаріального округу; Приймаченко Тамара Олександрівна на підставі договору дарування, серія та номер: 275, виданий 20.10.2016, видавник: Воронько Т.М. - Приватний нотаріус Кіровоградського районного нотаріального округу; Губа Віталій Леонідович на підставі договору дарування, серія та номер: 485, виданий 19.06.2018, видавник: приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Озерна О.П.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №257491088 від 20.05.2021 слідує, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер:1663, виданий 18.11.2019, видавник Тєрєхова С.В., приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу. Крім того, з вказаної інформації вбачається, що на вищевказану квартиру 22.11.2019 Кропивницьким районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції накладено обтяження арешт.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У п.1 ч. 1 ст.150 ЦПК визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

В п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача, який може, наприклад, сховати або продати майно,з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, з метоюпопередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення або неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення стороною дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З прохальної частини позовної заяви слідує, що позивач просить визнати недійсним та скасувати договори дарування, стороною яких вона не є, тобто предметом позову є договори дарування від 02.08.2016, 20.10.2016 та 19.06.2018, жодних вимог щодо квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , і була відчужена за вказаними договорами, ОСОБА_2 не заявлено. А тому суд приходить до висновків, що заява про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду. В ній не наведено посилання на те, що існують реальні обставини, які свідчать про можливість ухилення відповідачіввід виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Разом з цим, суд приймає до уваги, що у задоволенні заяви позивача про залучення, як співвідповідача - ОСОБА_7 відмовлено.

З поданих ОСОБА_2 документів вбачається, що на теперішній час власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_7 , яка не є стороною у справі - відповідачем, а відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на теперішній час не мають будь-яких прав щодо вказаної квартири.

Нормами чинного ЦПК України не передбачена можливість накладення арешту за заявою особи на майно особи, яка не стороною у справі, оскільки п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України передбачає можливість накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Аналогічні правові позиції висловлені у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц та 26 вересня 2018 року №308/8454/16-ц.

Враховуючи вищезазначене, суть та характер позовних вимог, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову не передбачений чинним законодавством України, також відсутні будь-які докази на підтвердження того, що в разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 49, 149-150, 153, 157, 188, 197, 198, 200,258, 259-260, 353, 354, 355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У прийнятті заяви позивача про збільшення позовних вимог та у задоволенні клопотання про залучення співвідповідача ОСОБА_7 , - відмовити.

Заяву про збільшення позовних вимог повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу процесуальне право на звернення до суду з позовом в загальному порядку, згідно положень ст.ст.175-177 ЦПК України.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову від 21.05.2021 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Озерна Олена Петрівна, про визнання недійсними та скасування договорів дарування, - відмовити.

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову від 14.04.2021 повернути позивачу.

Повернути ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн, перераховані за квитанцією №ПН373 від 13.04.2021 на рахунок UA0011194, одержувач УК у КІРОВ.Р-НІ./КІРОВОГРАД/22030101, код 38036997; банк одержувача Казначейство України (ел. адм. подат.), призначення платежу: *;101; НОМЕР_1 ;22030101; Суд. збір за позовом ОСОБА_2 , Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.

Відкласти підготовче судове засідання у справі на 15 год. 00 хв. 19 серпня 2021.

Про час і місце судового засідання повідомити учасників судового розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 21 липня 2021 року.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області Д.В. Терещенко