Справа № 740/79/19
Провадження № 6/740/83/21
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

07 липня 2021 року м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Ковальова Т.Г., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до приватного виконавця Палігіна Олександра Петровича про зняття арешту,

ВСТАНОВИЛА:

05 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з позовною заявою до приватного виконавця Палігіна О.П. про скасування постанови про арешт коштів від 02.07.2021 в частині накладення арешту на кошти, що містяться на її зарплатному рахунку в АТ КБ «ПриватБанк».

Згідно положень ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя перевіряє чи подана вона з додержанням норм чинного законодавства, а саме статей 175-177 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.1 ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Враховуючи, що постанова державного виконавця є по своїй суті рішенням, прийнятим державним виконавцем під час виконавчого провадження, боржник, в разі непогодження з даною постановою, має право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, за яким проводиться примусове стягнення у виконавчому провадженні, з відповідною скаргою.

Таким чином, чинним ЦПК України чітко передбачений порядок оскарження стороною виконавчого провадження рішення державного виконавця під час виконання судового рішення, а саме: подання до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, відповідної скарги, та не передбачає оскарження вказаного рішення державного виконавця в порядку позовного провадження.

З позовної заяви вбачається, що арешт на кошти боржника ОСОБА_1 , які перебувають на рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», накладений постановою приватного виконавця у виконавчому провадженні ВП №65961494 з примусового виконання виконавчого листа №740/79/19, виданого 11 травня 2021 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області.

Враховуючи викладене, правовідносини між позивачкою та приватним виконавцем виникли з примусового виконання виконавчого листа №740/79/19, виданого 11 травня 2021 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за результатами вирішення спору в порядку цивільного судочинства, і позивачка в своїй позовній заяві просить суд скасувати постанову приватного виконавця від 02 липня 2021 року про арешт коштів боржника.

Однак, в порушення п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України у позовній заяві не викладено жодних обставин, які надають ОСОБА_1 право оскаржувати постанову приватного виконавця, яка винесена під час виконання судового рішення у виконавчому провадженні, в порядку позовного провадження, що суперечить вимогам, передбаченим розділом VІІ «Судовий контроль за виконанням судового рішення» ЦПК України, для такого оскарження.

Крім того, позивачка зобов`язана додати до позовної заяви всі наявні у неї докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Проте, позивачкою не надано копію оскаржуваної постанови, а матеріали справи не містять причин її ненадання та доказів, які підтверджують, що вона здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

За таких обставин, позовну заяву відповідно до ст.185 ЦПК України необхідно залишити без руху, про що повідомити позивачку і надати строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання цієї ухвали.

Керуючись ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця Палігіна Олександра Петровича про зняття арешту залишити без руху, про що повідомити позивачку і надати строк для усунення викладених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання цієї ухвали.

У разі усунення недоліків у встановлений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала негайно набирає законної сили і не може бути оскаржена у апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя Т. Ковальова