Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Ахтієвій Р.С.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Личківської сільської ради (Бузівський старостинський округ), ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в особі законного представника ОСОБА_6 , про визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

04 серпня 2020 року ОСОБА_7 (далі позивачі) звернулась до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Личківської сільської ради (Бузівський старостинський округ), ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в особі законного представника ОСОБА_6 , про визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування за заповітом, що залишилося після смерті ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_8 . Після його смерті залишилася спадщина, яка складається із квартири в АДРЕСА_1 , та домоволодіння в АДРЕСА_2 . За життя його батько склав заповіт, за яким належну частину квартири в м. Дніпро заповідав онуку ОСОБА_9 , а домоволодіння в с. Йосипівка заповідав йому та його сестрі ОСОБА_10 в рівних частинах.

Позивач стверджує, що звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом Сьомої Дніпровської нотаріальної контори вирішується питання про видачу свідоцтва про право на спадщину на частку квартиру.

Однак отримати свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння позивач не має можливості, у зв`язку з відсутністю на нього правовстановлюючих документів.

Не знаючи про заповіт, в березні 2019 року подав позов до суду про визнання права власності на спадковий будинок по праву спадкування за законом. Рішенням Магдалинівського районного суду від 10.04.2019 року позов було задоволено. Постановою Дніпровського апеляційного суду рішення суду першої інстанції скасовано і було вказано про необхідність здійснення спадкування за заповітом. Сестра ОСОБА_10 померла в 2001 році. ЇЇ спадкоємцями є відповідачі, які претендують на її частину спадкового майна.

За вказаних обставин звернувся з даним позовом до суду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 адвокат Пономаренко О.Л. підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Грицай В.О. у задоволенні позовних вимог не заперечував.

Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за таких підстав.

ОСОБА_8 є батьком позивача, відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 22.09.1953 року (а. с. 5).

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 02.10.2018 року, актовий запис № 1603 (а. с. 17).

Відповідно до копії погосподарської книги Бузівської сільської ради 317, особовий рахунок № НОМЕР_3 , домоволодіння в АДРЕСА_2 , належало ОСОБА_8 ( а. с. 12-15).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі Сьомою Дніпровською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_8 (а. с. 50).

Померлий ОСОБА_8 залишив заповіт, посвідчений державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської нотаріальної контори 23.12.1998 року, реєстраційний запис №3-4310, згідно якого заповів квартиру в АДРЕСА_1 онуку ОСОБА_9 , та домоволодіння в АДРЕСА_2 заповідав ОСОБА_3 та його сестрі ОСОБА_10 в рівних частинах (а.с. 11).

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

На підставі статей 1216,1217,1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Із ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У відповідності до ст.1235 ЦК України Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

У зв`язку із чим, враховуючи, що позивачі прийняли спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на земельні ділянки, житловий будинок, не можуть, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на житловий будинок, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Керуючись статтями 15, 16, 328, 1216-1218, 1233, 1235, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263 - 265 Цивільно процесуального кодексу, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 до Личківської сільської ради (Бузівський старостинський округ), ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в особі законного представника ОСОБА_6 , про визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування за заповітом - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , в порядку спадкування за заповітом після батька ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на Ѕ частину домоволодіння:

-житлового будиноку загальною площею 115 кв. м., жилою 78 кв. м. в АДРЕСА_2 , яке складається з будинку (позначено в технічному паспорті літ.А); прибудови (літ.а, а1); навіс (літ.Н); свердловина (літ.К); огорожі (№ 1-3).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Т.А. Ковальчук