Справа № 658/2144/21
У Х В А Л А

іменем України

"07" липня 2021 р. м. Каховка

Суддя Каховського міськрайонного суду Херсонської області Рахімова О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Каховської міської державної нотаріальної контори про зняття заборони відчуження нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Каховського міськрайонного суду Херсонської області з позовною заявою про зняття заборони відчуження нерухомого майна.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що провадження у справі за цією позовною заявою не може бути відкрито з наступних підстав.

Як слідує з наданої позовної заяви та документів доданих до неї, позивач просить скасувати заборону на 30/200 домоволодіння з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , яке належало ОСОБА_2 .

Згідно положень ст.19 ЦПК України, суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин в порядку позовного, наказного та окремого провадження, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016, передбачено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Як зазначено в ст. 174 ч. 1 КПК України - підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту на майно.

Суд скасовує арешт майна, у випадках виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/ або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Тобто, порядок скасування арешту майна, що накладений в межах кримінального провадження, встановлюється ст. 174 КПК України (в редакції 2012 року), і відповідно підлягає розгляду за правилами кримінального судочинства.

В даному випадку арешт на майно накладений в рамках кримінальної справи за № 1-158/1983 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочинів передбачених, ст. ч. 2 ст. 206, ч. 3 ст. 140 КК УРСР, де вироком Каховського міського народного суду Херсонської області від 14.11.1983 року, набрало чинності 13.12.1983 року, до засудженого було застосовано конфіскацію всього майна.

У порядку, передбаченому КПК України, суди вправі вирішувати питання, що виникають при виконанні вироків, а саме питання щодо скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмові у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані.

Разом з тим спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» чинного КПК України питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно зі ст. 409 КПК України ( в редакції 1960 року) питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішується судом, який постановив вирок.

У порядку, передбаченому ст. 411 КПК України (в редакції 1960 року), суди вправі вирішувати питання, які виникають при виконанні вироку, зокрема про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмови в позові або незастосування конфіскації вироком ці заходи не скасовані.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.186, ст.ст.261, 353 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Каховської міської державної нотаріальної контори про зняття заборони відчуження нерухомого майна.

Роз`яснити позивачу, що дане питання слід розглядати в порядку кримінального судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

ССуддя: О. В. Рахімова