Ухвала

15 липня 2021 року

м. Київ

справа № 359/2653/18

провадження № 61-9557св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя і його поділ, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області, у складі судді Журавського В. В.,

від 09 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Білич І. М., Коцюрби О. П., Слюсар Т. А., від 18 березня

2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому, з урахуванням уточнень просив: визнати спільною сумісною власністю подружжя садовий будинок

АДРЕСА_1 та земельну ділянку, на якій він розташований, вартістю 3 710 000 грн, що еквівалентно

140 000 доларів США; визнати спільною сумісною власністю його та ОСОБА_2 об`єкт нерухомого майна АДРЕСА_1 та земельну ділянку, на якій він розташований, вартістю

1 855 000 грн, що еквівалентно 70 000 доларів США; визнати спільною сумісною власністю подружжя рухоме майно, що знаходиться у квартирі

АДРЕСА_2 , а саме: комплект меблів для спальні № 2 , вартість якого становить 504 000 грн, що еквівалентно

18 000 доларів США, комплект меблів для коридору, вартість якого становить 16 800 грн, що еквівалентно 600 доларів США; кухня, вартість якої становить 148 400 грн, що еквівалентно 5 300 доларів США; комплект меблів для спальні № 1 , вартість якого становить 700 000 грн,

що еквівалентно 25 000 доларів США; визнати спільною сумісною власністю подружжя рухоме майно, що знаходиться у садовому будинку

АДРЕСА_1 , площею 226,7 кв. м, а саме: комплект меблів (ліжко, шафа, книжкова шафа, комод, тумби 2 шт, комп`ютерний стіл, дзеркало), виробництва Естонія, вартість якого складає 148 400 грн, що еквівалентно 5 300 доларів США (II поверх, кімната № 3 (спальня велика); комплект меблів, вартість якого складає 8 400 грн,

що еквівалентно 300 доларів США (II поверх, кімната №4); комплект меблів (розкладний диван, кутова шафа, письмовий стіл крісла 2 шт., шафа для книжок), вартість якого складає 22 400 грн, що еквівалентно 800 доларів США (II поверх, кімната №5); шкіряний диван, вартість якого складає

56 000 грн, що еквівалентно 2 000 доларів США (II поверх, кімната № 6); комплект меблів (барна стійка, шафа для посуду, шафа для напоїв, стіл розсувний, 4 стільця), вартість якого складає 70 000 грн, що еквівалентно

2 500 доларів США (II поверх, кімната №6); комплект меблів для

коридору (3 шафи), вартість якого становить 49 280 грн, що еквівалентно

1 760 доларів США (І поверх, коридор), комплект вінтажний, виробництво Голландія (обідній стіл, 4 стільця, 3 крісла, диван, стіл для кави), вартість якого становить 154 000 грн, що еквівалентно 5 500 доларів США

(І поверх, кімната № 1), комплект меблів, з натуральної деревини, виробництво Естонія буфет, секретер, тумба під телевізор), вартість якого становить 53 000 грн, що еквівалентно 1 900 доларів США (І поверх,

кімната № 1), телевізор, вартість якого становить 6 076 грн, що еквівалентно 217 доларів США (І поверх, кімната № 1), кухонний гарнітур за індивідуальним проектом з гнутими фасадними шафами, вартість якого становить 154 000 грн, що еквівалентно 5 500 доларів США (І поверх, кухня), сукупність вмонтованої кухонної техніки (холодильник, посудомийна машина, комбінована керамічна варочна поверхня, жарочна шафа), загальна вартість якої складає 50 000 грн, що еквівалентно 1 785 доларів США (І поверх, кухня); визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль марки «Ssang Yong», модель «REXTON RX 270 XD», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 ; визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль марки «Daihatsu», модель «Terios»,

2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 ; визнати право власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частині

на вказаного садового будинку та по 1/2 на земельну ділянку, на якій

він розташований, вартістю 3 710 000 грн, що еквівалентно 140 000 доларів США; визнати право власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2

по 1/2 частині на об`єкт нерухомого майна АДРЕСА_1 та по 1/2 земельної ділянки, на якій він розташований, вартістю 1 855 000 грн, що еквівалентно 70 000 доларів США; визнати за ним право власності на рухоме майно, що знаходиться у квартирі АДРЕСА_2 , а саме: комплект меблів для спальні № 2 , вартість якого становить 504 000 грн, що еквівалентно 18 000 доларів США; комплект меблів для коридору, вартість якого становить 16 800 грн, що еквівалентно 600 доларів США; визнати за ОСОБА_2 право власності на рухоме майно, що знаходиться у квартирі АДРЕСА_2 а саме: кухня, вартість якої становить

148 400 грн, що еквівалентно 5 300 доларів США; комплект меблів для спальні № 1 , вартість якого становить 700 000 грн, що еквівалентно

25 000 доларів США; визнати за ним право власності на рухоме майно,

що набуте у період шлюбу, що знаходиться у садовому будинку

АДРЕСА_1 , площею 226,7 кв. м, а саме: комплект меблів (ліжко, шафа, книжкова шафа, комод, тумби 2 шт, комп`ютерний стіл, дзеркало), виробництва Естонія, вартість якого складає 148 400 грн, що еквівалентно 5 300 доларів США (II поверх, кімната № 3 (спальня велика); комплект меблів, вартість якого складає 8 400 грн,

що еквівалентно 300 доларів США (II поверх, кімната № 4); комплект меблів (розкладний диван, кутова шафа, письмовий стіл крісла 2 шт.,

шафа для книжок), вартість якого складає 22 400 грн, до еквівалентно

800 доларів США (II поверх, кімната №5); шкіряний диван, вартість якого складає 56 000 грн, що еквівалентно 2 000 доларів США (II поверх,

кімната № 6); комплект меблів (барна стійка, шафа для посуду, шафа

для напоїв, стіл розсувний, 4 стільця), вартість якого складає 70 000 грн,

що еквівалентно 2 500 доларів США (II поверх, кімната № 6); визнати

за ОСОБА_2 право власності на рухоме майно, що знаходиться

у садовому будинку

АДРЕСА_1 , площею 226,7 кв. м, а саме: комплект меблів для коридору (3 шафи), вартість якого становить 49 280 грн, що еквівалентно 1 760 доларів США

(І поверх, коридор); комплект меблів, вінтажний, виробництво Голландія (обідній стіл, 4 стільця, 3 крісла, диван, стіл для кави), вартість якого становить 154 000 грн, що еквівалентно 5 500 доларів США (І поверх, кімната № 1); комплект меблів, з натуральної деревини, виробництво Естонія буфет, секретер, тумба під телевізор), вартість якого становить

53 000 грн, що еквівалентно 1 900 доларів США (І поверх, кімната № 1); телевізор, вартість якого становить 6 076 грн, що еквівалентно 217 доларів США (І поверх, кімната № 1); кухонний гарнітур за індивідуальним проектом з гнутими фасадними шафами, вартість якого становить 154 000 грн,

що еквівалентно 5 500 доларів США (І поверх, кухня); сукупність вмонтованої кухонної техніки (холодильник, посудомийна машина, комбінована керамічна варочна поверхня, жарочна шафа), загальна вартість якої складає 50 000 грн, що еквівалентно 1 785 доларів США (І поверх, кухня); визнати за ним право власності на автомобіль марка «SSANG YONG», модель REXTON RX 270 XD, 2006 року, чорний, знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 21 грудня 2006 року; визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль «Daihatsu», модель «Terios», 2008 року, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

ОСОБА_2 звернулась із зустрічним позовом, в якому просила: визнати спільною сумісною власністю подружжя: садовий будинок АДРЕСА_1 , площею 226,7 кв. м; легковий автомобіль «SSANG YONG» модель «REXTON RX 270 XD», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 ; легковий автомобіль «Daihatsu», модель «Terios», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 ; легковий автомобіль «Hyunday Galloper», 2000 року випуску, реєстраційний номер

НОМЕР_6 ; банківський вклад у ВАТ «Морський транспортний банк», розміром 60 000 Євро, що еквівалентно 1 936 200 грн; грошові кошти,

які знаходились у сейфі (комірці) ВАТ «Морський транспортний банк» у сумі 25 000 доларів США, що еквівалентно 702 000 грн; провести поділ майна,

що є спільною сумісною власністю подружжя наступним чином: визнати

за нею право спільної часткової власності на 1/2 частину вказаного садового будинку; визнати за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на 1/2 частину спірного садового будинку; визнати за нею право приватної власності на легковий автомобіль «Daihatsu», модель «Terios», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , вартістю

200 179, 45 грн, а за ОСОБА_1 право приватної власності

на легковий автомобіль «SSANG YONG» модель «REXTON RX 270 XD»,

2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартістю 223 210 грн

та легковий автомобіль «Hyunday Galloper», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю вартості транспортних засобів в розмірі

78 812, 88 грн; стягнути з ОСОБА_1 на її користь 70 % розміру депозиту у ВАТ «Морський Транспортний Банк», що складає 42 000 євро,

що еквівалентно 1 355 340 грн; стягнути з ОСОБА_1 на її користь 70 % грошових коштів, які знаходились у сейфі (комірці) ВАТ «Морський транспортний банк» в сумі 17 500 доларів США, що еквівалентно

491 400 грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 09 червня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1

та ОСОБА_2 : садовий будинок АДРЕСА_1 , площею 226,7 кв. м; об`єкт незавершеного будівництва

АДРЕСА_1 ; автомобіль марки «Ssang Yong», модель «REXTON RX 270 XD», 2006 року випуску, реєстраційний номер

НОМЕР_3 ; автомобіль марки «Daihatsu», модель «Terios», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Вирішено визнати за ОСОБА_1 право власності на: 1/2 частину спірного садового будинку; 1/2 частину об`єкта незавершеного будівництва АДРЕСА_1 , площею 226,7 кв. м; автомобіль марки «Ssang Yong», модель «REXTON RX 270 XD», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 ; автомобіль «Hyunday Galloper», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 .

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовлено.

Позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1

та ОСОБА_2 : автомобіль «Hyunday Galloper», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 ; банківський вклад у ВАТ «Морський Транспортний Банк», розміром 60 000 євро.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на: 1/2 частину спірного садового будинку; 1/2 частину об`єкта незавершеного будівництва

АДРЕСА_1 ; автомобіль марки «Daihatsu», модель «Terios», 2008 року випуску, реєстраційний номер

НОМЕР_4 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 50% розміру депозиту у ВАТ «Морський транспортний банк», що складає 30 000 євро,

що станом на момент винесення рішення становить 904 431 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю вартості транспортних засобів в розмірі 60 683, 28 грн.

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , задоволено частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 09 червня 2020 року скасовано в частині задоволення вимог

ОСОБА_1 щодо: визнання об`єкта незавершеного будівництва,

АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; визнання

за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину об`єкта незавершеного будівництва

АДРЕСА_1 ;

щодо задоволення вимог про визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину об`єкта незавершеного будівництва АДРЕСА_1 а також в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 щодо стягнення з ОСОБА_1

на користь ОСОБА_2 різниці вартості транспортних засобів в розмірі 60 683, 28 грн.

Постановлено в цих частинах нове судове рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні вимог про визнання об`єкта незавершеного будівництва

АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності

на 1/2 частину спірного об`єкта незавершеного будівництва.

Постановлено нове судове рішення в частині зустрічного позову

ОСОБА_2 , а саме відмовлено у задоволенні вимог щодо визнання права власності на 1/2 частину вказаного об`єкта незавершеного будівництва.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю вартості транспортних засобів в розмірі 53 666, 15 грн.

В іншій частині оскаржуване рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 червня

2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 березня

2021 року в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_2

50 % депозиту у ВАТ «Морський транспортний банк» у розмірі 30 000 євро і ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Також заявник просить змінити постанову Київського апеляційного сулу від 27 березня 2021 року в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_2 різниці вартості транспортних засобів з 53 666, 15 грн

на 26 833, 08 грн. Скасувати постанову Київського апеляційного суду

від 27 березня 2021 року в частині відмови в задоволенні позову

ОСОБА_1 про визнання спільним сумісним майном подружжя та поділу об`єкта незавершеного будівництва АДРЕСА_1 та направити справу у цій частині на новий розгляд.

Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначив неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права

у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду

від 20 лютого 2019 року у справі № 556/290/17-ц, від 27 лютого 2019 року

у справі № 567/147/16-ц, від 19 червня 2019 року у справі

№ 761/32404/14-ц, від 18 грудня 2019 року у справі № 916/633/19,

від 18 грудня 2019 року у справі № 200/22329/14-ц, від 18 березня

2020 року у справі № 129/1033/13-ц, від 25 березня 2020 року у справі

№ 161/79/18, від 25 березня 2020 року у справі № 715/1347/14-ц,

від 30 червня 2020 року у справі № 638/18231/15-ц, від 15 січня 2021 року

у справі № 905/2135/19 та постанові Верховного Суду України

від 19 вересня 2011 року у справі № 3-82гс11 (пункт 1 частини другої

статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також

не дослідив належним чином зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

До Верховного Суду надійшло клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про продовження строку для подання відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_1 до 15 липня 2021 року.

Клопотання мотивоване тим, що фактично ОСОБА_2 отримала касаційну скаргу 30 червня 2021 року, а тому не мала можливості направити відзив у строк до 01 липня 2021 року.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 395 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження.

Статтею 120 ЦПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до частин другої та шостої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

З огляду на наведені представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 обставини отримання копії касаційної скарги за один день до закінчення встановленого судом строку для подання відзиву, вказаний строк підлягає продовженню до 16 липня 2021 року.

Керуючись статтями 34, 127, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про поновлення строку на подання відзиву на касаційну скаргу задовольнити.

Продовжити до 16 липня 2021 року ОСОБА_2 строк на подання відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 09 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду

від 18 березня 2021 року.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя і його поділ, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 березня 2021 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович