Справа № 656/281/21
Номер провадження 2-о/656/12/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 року смт.Іванівка

Іванівський районний суд Херсонської області

у складі:

головуючого судді Крисанової В.І.

за участі:

секретаря судового засідання Перепелко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Іванівська селищна рада Херсонської області,

про встановлення факту прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, заінтересована особа - Іванівська селищна рада Херсонської області, про встановлення факту прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_2 , яка до ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала та була зареєстрована за однією з ним адресою: АДРЕСА_1 . Його мати ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Бабі на час смерті матері виповнилося 81 рік, вона потребувала стороннього догляду, а він як чоловік не міг у повній мірі доглядати бабу, тому у серпні 1996 року баба була поміщена до спеціальної установи для людей похилого віку у м. Каховка, Херсонської області, де померла.

Після смерті баби ОСОБА_2 прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, що належало померлій бабі, зокрема предметів домашнього вжитку, меблів, посуду, побутової техніки, підсобного господарства, набутого бабою за життя. Проте не оформленою залишилась спадщина баби ОСОБА_2 у виді права на земельну частку (пай) у зв`язку з втратою правовстановлюючого документу - сертифікату на право на земельну частку (пай).

З метою оформлення спадщини, він звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, але йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу та документів, які підтверджують родинні відносини між ним та померлою бабою ОСОБА_2 .

Просить суд встановити юридичний факт прийняття ним спадщини після смерті баби ОСОБА_2 .

Заінтересована особа - Іванівська селищна рада Херсонської області, відзив до суду не направляла.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Тишковський С.А. підтримав вимоги, посилаючись на обставини зазначені в заяві.

Представник заінтересованої особи - Іванівської селищної ради Херсонської області, в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений 30.06.2021 (а.с.38).

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, про те, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з п. «г» ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області відділ в Іванівському районі від 09.06.2020 за № 29-21-0.28-31/101-20, на підставі розпорядження Іванівської районної державної адміністрації № 127 від 16.05.1997 ОСОБА_4 , як члену КСП «Росія» Іванівського району Херсонської області, виписаний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0214364, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по Українській сільській раді Іванівського району Херсонської області 21.02.2000 за № 450, розмір земельної частки (паю) становить 10,17 в умовних кадастрових гектарах, вартість - 28 347,52 грн (а.с.14).

Згідно копії свідоцтва про народження сері НОМЕР_1 , виданого повторно 19.08.2020 Нижньосірогозьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_6 (а.с.7); дошлюбне прізвище матері заявника - ОСОБА_7 , її мати - ОСОБА_2 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 3 від 02.09.2020 (а.с.9); 01.02.1964 мати заявника ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 в Новосеменівській сільській раді Іванівського району Херсонської області, актовий запис № 3, після одруження їй присвоєно прізвище ОСОБА_9 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 7 від 19.08.2020 (а.с.10); ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 померла в с. Українське, Іванівського району, Херсонської області ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого повторно 11.09.2020 Іванівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.8).

Із пояснень свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 видно, що ОСОБА_4 проживала в с. Українське, Іванівського району, Херсонської області у своєму будинку на АДРЕСА_2 . У зв`язку з похилим віком та неможливістю себе обслуговувати, ОСОБА_4 переїхала жити до своєї дочки ОСОБА_6 на вулицю Шевченка, де також проживав чоловік дочки ОСОБА_5 та її син ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , ОСОБА_4 проживала з онуком ОСОБА_1 на протязі 3-5 місяців, після чого була відправлена до закладу для осіб похилого віку, де через кілька місяців померла. Онук ОСОБА_1 зловживав спиртними напоями, будинок батьків, в якому він проживав згорів.

Із довідки Іванівської селищної ради Херсонської області № 344 від 28.01.2021 видно, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживала за адресою: с. Українське, Іванівського району, Херсонської області разом з онуком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до 30.07.1996 (а.с.14).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Каховка, Херсонської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого повторно 19.08.2020 Нижньосірогозьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.11).

На час смерті ОСОБА_4 питання спадщини регулювалися розділом VII ЦК УРСР, згідно ст. 525 цього Кодексу, часом відкриття спадщини визнавався день смерті спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно зі ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (ст. 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно з п. 1.1. Типового Положення про будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів, геріатричний пансіонат, пансіонат для ветеранів війни і праці, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 29.12.2001 № 549, будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів, геріатричний пансіонат, пансіонат для ветеранів війни та праці є стаціонарною соціально-медичною установою загального типу для постійного проживання громадян похилого віку, ветеранів війни та праці, інвалідів, які потребують стороннього догляду, побутового і медичного обслуговування.

Суд вважає, що відповідно до діючого на час відкриття спадщини законодавства, останнім постійним місцем проживання ОСОБА_4 був будинок-інтернат для громадян похилого віку, розташований у м. Каховка, Херсонської області, а не с. Українське, Іванівського району, Херсонської області, як стверджує заявник.

Згідно із ст. 548 УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 549 УРСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14.06.1994, яка діяла на час відкриття спадщини, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акту на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців.

Згідно зі ст. 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 524 УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Суд вважає, що на підтвердження того, що після смерті баби ОСОБА_12 , заявник ОСОБА_1 вступив в управління спадковим майном, - не надано належних та допустимих доказів. Оскільки заявник ОСОБА_1 не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини, то відповідно до ст. 552 ЦК УРСР він вважається таким, що відмовився від спадщини.

Твердження заявника про те, що він прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, спростовується довідкою органу місцевого самоврядування, згідно якої ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована на АДРЕСА_1 до 30.07.1996; копією свідоцтва про смерть, згідно якої ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Каховка, Херсонської області; показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , згідно яких ОСОБА_4 за кілька місяців до смерті була відправлена до будинку-інтернату для осіб похилого віку, яке відповідно до діючого на той час законодавства вважалося постійним місцем проживання ОСОБА_4 .

Спадкоємець, який фактично вступив у володіння й управління спадщиною до дня набрання ЦК України чинності - 01.01.2004, не обмежений строком у праві на отримання свідоцтва про право на спадщину, проте фактичний вступ у володіння або управління майном спадкодавця повинен мати місце протягом шести місяців з дня відкриття спадщини та підлягає доказуванню. Нотаріусу мають бути повідомлені або ним встановлені відомості про фактичне прийняття спадщини. Проте із відповіді, яку направив нотаріус заявнику, видно, що ОСОБА_1 звернувся до державної нотаріальної контори лише в жовтні 2020 року.

Також, заявником не пред`явлений сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий відповідним органом на ім`я спадкодавця, як один із доказів вступу в управління чи володіння спадковим майном. Натомість заявник стверджує про його втрату.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшов підтвердження юридичний факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті баби ОСОБА_4 .

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщину.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 263, 265, 293, 315, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Іванівська селищна рада Херсонської області, про встановлення факту прийняття спадщини, відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.07.2021.

Суддя В.І. Крисанова