ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 липня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/467/21

Головуючий у першій інстанції Кухта В. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/884/21

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шарапової О.Л.,

суддів: Євстафіїва О.К., Бечка Є.М.,

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач ОСОБА_1

Особа, яка подала апеляційну скаргу Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк».

Оскаржується рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 квітня 2021 року, суддя Кухта В.О.

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 17424 грн. 42 коп. та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим підписав Заяву від 15 липня 2011 року.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між сторонами Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. Відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконав і заборгованість за кредитним договором становить 17424,42 грн., в тому числі заборгованість за простроченим тілом кредита 17 424.42 грн.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 квітня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що суд першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваного рішення зазначив про часткове задоволення позовних вимог, а в резолютивній відмовив у задоволенні позову повністю. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що відповідач вніс певну суму коштів на погашення заборгованості, але суд першої інстанції безпідставно зазначив про спрямування цієї суми на погашення тіла кредиту, а не на погашення процентів та штрафних санкцій.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що оскаржуване рішення постановлене з дотриманням приписів законодавства, а суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позичальником не підписані Умови надання банківських послуг, а тому відсутні підстави для стягення процентів і штрафних санкції і сплачені позичальником кошти мають бути спрямовані на погашення тіла кредита.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 15 липня 2011 року відповідач підписав заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку. В даній заяві відсутні посилання на розмір процентної ставки за користування кредитними коштами та розмір штрафних санкцій за невиконання умов повернення кредитних коштів; в заяві лише зазначається, що відповідач, ознайомившись із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Приватбанку, підтверджує про укладання між ним та банківською установою договору про надання банківських послуг (а.с.19).

Позивачем не надано Умов і правил надання банківських послуг , які б були підписані відповідачем по справі.

Згідно з наданими позивачем розрахунками вбачається, що станом на 04 лютого 2021 року ОСОБА_1 має перед АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 15 липня 2011 року, яка становить 17424.42 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту. З цих розрахунків вбачається, що ОСОБА_1 отримав від АТ КБ «Приватбанк» у кредит кошти на загальну суму 20461.45 грн., а повернув банківській установі 64717.31 грн. (а.с.8-10,11-16).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст.. 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно з статтею 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що Умови надання банківських послуг у ПриватБанку не підписані відповідачем, в заяві про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг відсутня домовленість про сплату процентів за користування грошовими коштами та відсутня домовленість про сплату штрафних санкцій, отримані грошові кошти відповідач банківській установі повернув.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який узгоджується з матеріалами справи та приписами законодавства.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваного рішення зазначив про часткове задоволення позовних вимог, а в резолютивній відмовив у задоволенні позову повністю вказують на допущену судом описку, але не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач вніс певну суму коштів на погашення заборгованості, але суд першої інстанції безпідставно зазначив про спрямування цієї суми на погашення тіла кредиту, а не на погашення процентів та штрафних санкцій, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки позичальником не підписані Умови надання банківських послуг, а тому відсутні підстави для стягення процентів і штрафних санкції і сплачені позичальником кошти мають бути спрямовані на погашення тіла кредита.

Висновок суду першої інстанції узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» залишити без задоволення, рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 квітня 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду

протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених ст.. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 08 липня 2021 року.

Головуючий: Судді: