Справа № 469/521/19
Провадження № 22-ц/812/1347/21
У Х В А Л А

25 червня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Лівінського І.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Миколаївської районної державної адміністрації на заочне рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 01 березня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Матриця», Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області про стягнення доходів, отриманих від безпідставно набутого майна,

у с т а н о в и в:

Заочним рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 01 березня 2021 року позов ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Матриця», Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області про стягнення доходів, отриманих від безпідставно набутого майна задоволено.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, 16 червня 2021 року Миколаївська районна державна адміністрація (як правонаступник Березанської районної державної адміністрації) подала апеляційну скаргу разом із клопотанням про відстрочення сплати судового збору.

За правилами пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» (далі Закон).

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону апеляційна скарга на рішення суду оплачується судовим збором у розмірі 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Розмір судового збору при поданні даної позовної заяви визначається підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону та склав 8981,53 грн (1 відсоток ціни позову, поданого фізичною особою, станом на 01 січня 2019 року).

Судовий збір за подання апеляційної скарги становить 13472,30 грн (8981,53 х 150 %).

Звертаючись з апеляційною скаргою, Миколаївська районна державна адміністрація не сплатила судовий збір за подання апеляційної скарги, а просила відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у цій справі, посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про місцеві державні адміністрації» Миколаївська районна державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади, фінансове забезпечення якого здійснюється за рахунок Державного бюджету України відповідно до встановлених призначень КПКВК та відповідних асигнувань. На даний час у зв`язку з здійсненням реорганізації районних державних адміністрацій, правонаступником яких виступає Миколаївська райдержадміністрація відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року № 1635-р «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій», вирішується питання щодо збільшення кошторисних видатків на сплату судового збору по Миколаївській районній державній адміністрації на рівні Миколаївської обласної державної адміністрації по кожній справі окремо. Зважаючи на це, Миколаївська райдержадміністрація в травні 2021 року звернулася до Миколаївської облдержадміністрації з проханням виділити кошти на сплату судового збору за подання апеляційної скарги на зазначене судове рішення у сумі 13472,30 грн. Однак на момент подання цієї апеляційної скарги Миколаївська райдержадміністрація не має реальної можливості сплатити передбачену суму судового збору.

Згідно з вимогами частини 1 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Як убачається зі змісту статті 8 Закону України «Про судовий збір», існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони, за її клопотанням, може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, статтею 8 цього Закону установлені коло осіб та обставини, з якими законодавець пов`язав можливість розгляду судом питання про відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати.

З аналізу статті 8 Закону чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5 цього Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини 1 статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини 1 статті 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Окремо слід зазначити, що встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору або щодо відстрочення судового збору, також є вичерпним.

Отже, положення частини 1 статті 136 ЦПК України як загальної норми, що регулює питання звільнення від сплати судового збору, деталізовані конкретизуючими нормами спеціального закону - статтями 5 та 8 Закону України «Про судовий збір», що свідчить про необхідність при застосуванні положень статті 136 ЦПК України та вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору осіб, не зазначених у статті 5 Закону України «Про судовий збір», застосовувати критерії, визначені статтею 8 цього Закону.

Отже, із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини 1 статті 8 цього Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Предметом цієї справи не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тому підстав для розгляду апеляційним судом питання про відстрочення юридичній особі сплати судового збору немає.

Отже, суд вважає, що обставини, які б свідчили про наявність умов, предметних та суб`єктних критеріїв, за яких суд може розглянути питання про відстрочення сплати судового збору з огляду на майновий стан сторони (юридичної особи) відсутні.

Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18.

Таким чином, клопотання Миколаївської районної державної адміністрації про відстрочення сплати судового збору підлягає залишенню без задоволення, а апеляційна скарга залишенню без руху, оскільки подана без дотримання вимог статті 356 ЦПК України.

На підставі викладеного та відповідно до вимог частини 2 статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 136, 185, 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Миколаївської районної державної адміністрації про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Миколаївської районної державної адміністрації на заочне рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 01 березня 2021 року залишити без руху.

Надати апелянту можливість в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, усунути недоліки, наведені у її мотивувальній частині, а саме: сплатити 13472 грн. 30 коп. судового збору та надати оригінал квитанції про сплату судового збору до Миколаївського апеляційного суду.

Платіжні реквізити для сплати судового збору:

Одержувач коштів: Миколаїв. ГУК/тг м. Миколаїв/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA 0014478

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом __ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від _ (Дата оскаржуваного рішення) по справі __ (Номер справи), Миколаївський апеляційний суд.

У випадку несплати судового збору у зазначений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута особі, яка її подала.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду І.В. Лівінський