Справа№592/3294/21
Провадження №2/592/1181/21

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року м.Суми Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Катрич О.М., за участю секретаря судового засідання Дядечко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради про виключення квартири з числа службових,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що, починаючи з 25.05.1994 року мешкає в 3-х кімнатній квартирі за адресою АДРЕСА_1 . Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 29.04.1985 року вищезазначена квартира надана совхозом «Тепличний» ОСОБА_2 . Надалі, за рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів №244 від 19.05.1994 року «Про обмін жилих приміщень» 3-х кімнатна квартира за адресою АДРЕСА_1 здійснено обмін квартири на ім`я його матері ОСОБА_3 , про що підтверджує ордер на житлове приміщення №192 від 25.05.1994 року, свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 28.04.2017 року. Інших зареєстрованих осіб в цій квартирі немає. Так як, рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів №133 від 29.04.1985 року вищезазначену квартиру було закріплено за совхозом «Тепличний», тобто надана ознака службовості. Надалі правонаступником совхоза Тепличний" було ТОВ Сумський Тепличник. 13.03.2008 року припинена державна реєстрація ТОВ «Сумський тепличник Сумської міської ради без правонаступництва. За умови відсутності підприємства, якому квартира за адресою АДРЕСА_1 була надана для використання як службове приміщення, вказана квартира використовуватися в цьому статусі не може. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів №423-МР від 27.04.2011 року вищезазначена квартира зарахована до комунальної власності територіальної громади м. Суми, та взята на оперативний облік нерухомого майна управлінням майна комунальної власності Сумської міської ради. На його звернення від 28.01.2021 року до Управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради стосовно виключення квартири з числа службових, я отримав відмову з посиланням на те, що виключення квартири з числа службових проводиться лише на підставі клопотання підприємства, установи, організації за ким це приміщення закріплено. Але підприємство, яке зверталося би з заявою про встановлення ознаки службовості - вже не існує. Однак незважаючи на це, квартира не була виключена з числа службових. На даний момент він не може реалізувати своє законне право на приватизацію житла відповідно до Закону України Про приватизацію державного житлового фонду, так як подавати клопотання щодо зняття статусу службового приміщення подавати нікому, оскільки ТОВ Сумський тепличник ліквідовано без правонаступництва. відповідно використовувати квартиру, як службове приміщення немає необхідності. Тому просить суд виключити вищевказану квартиру з числа службових. Представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник Виконавчого комітету СМР у судовому засіданні ОСОБА_5 заперечує проти задоволення позовних вимог, у зв`язку з їх необґрунтованістю, беручи до уваги і те, що відповідно до п. 6 постанови Ради міністрів Української PCP від 4.02.1988 № 37 «Про службові жилі приміщення» виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих.

Крім того, позивач просить зобов`язати виконавчий комітет Сумської міської ради прийняти рішення про виключення квартир з числа службових, але зазначена вимого не є коректною оскільки відповідно до п. 6 статті 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради. Отже виконавчий комітет є колегіальний орган, а тому його не можливо зобов`язати вчинити ті або інші дії. (а.с.29-30) Суд, вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 29.04.1985 року вищезазначена квартира як службова надана совхозом «Тепличний» ОСОБА_2 . Надалі, за рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів №244 від 19.05.1994 року «Про обмін жилих приміщень» 3-х кімнатна квартира за адресою АДРЕСА_1 здійснено обмін квартири на ім`я ОСОБА_3 , яка є матір`ю позивача, про що підтверджує ордер на житлове приміщення №192 від 25.05.1994 року, свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 28.04.2017 року останньої. (а.с.15-18) Позивач зареєстрований за даною адресою, що підтверджується копіями паспорту та довідкою, починаючи з 25.05.1994 року мешкає в 3-х кімнатній квартирі за адресою АДРЕСА_1 . (а.с. 10-11, 14) Дані обставини відповідачем не спростовані. 28.01.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради стосовно виключення квартири з числа службових, однак отримав відмову з посиланням на те, що виключення квартири з числа службових проводиться лише на підставі клопотання підприємства, установи, організації за ким це приміщення закріплено. (а.с.6-9). Згідно даних, розміщених на головному правовому веб-порталі України «Ліга Закон» за посиланням https://ips.ligazakon.net/document/BK034797, КСП «Тепличне» було ліквідовано. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів №423-МР від 27.04.2011 року вищезазначена квартира зарахована до комунальної власності територіальної громади м. Суми, та взята на оперативний облік нерухомого майна управлінням майна комунальної власності Сумської міської ради згідно свідоцтва про право власності від 22.07.2011 року. (а.с. 20-21) Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. У відповідності положень до ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», за рішенням відповідних рад, квартири зі статусом службових можуть бути переведені до державного житлового фонду, після чого громадяни України отримують можливості постійно користуватися ними та приватизувати їх. Згідно ст. 1 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до п. 2 ст. 2 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, не підлягають приватизації. Лише після вирішення питання про зняття з даного житла статусу службового, воно може бути приватизоване на умовах і в порядку, передбаченому Законом. За змістом ст. 118 ЖК Української РСР, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації (ст. 121 ЖК УРСР). Порядок надання службових жилих приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду і користування ними визначений Положенням про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року №37. Відповідно до п. 3 Положення №37 від 04.02.1988 року, жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації. В тих випадках, коли підприємство, установа, організація розташована на території одного населеного пункту (району в місті), а жиле приміщення на території іншого, рішення про його включення до числа службових приймається виконавчим комітетом Ради народних депутатів за місцем знаходження приміщення. Згідно норми п. 6 Положення №37 від 04.02.1988 року, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як було встановлено у судовому засіданні і не спростовано жодними належними та допустимими доводами представника відповідача, ОСОБА_1 досить тривалий час, починаючи з 1994 року, на законних підставах зареєстрований та проживає у квартирі АДРЕСА_2 , однак позбавлений можливості реалізувати належне йому право на безоплатну приватизацію вказаного помешкання, у зв`язку із встановленням квартири статусу службового приміщення, яке закріплено за Радгоспом «Тепличний». Згідно вимог п. 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року №37, питання виключення жилого приміщення з числа службових ініціюється за клопотанням підприємства, установи, організації, за яким закріплено відповідне службове приміщення. Разом з тим, будь-які відомості стосовно Радгоспу «Тепличний» в ЄДРПОУ відсутні. Згідно відомостей, розміщених на головному правовому веб-порталі України «Ліга Закон» за посиланням https://ips.ligazakon.net/document/BK034797, КСП «Тепличне» було ліквідовано. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем доводів у їх сукупності, оскільки відповідачем не надано суду жодних аргументів на спростування обставин, встановлених у судовому засіданні, зважаючи, що діючим законодавством України не передбачено іншої альтернативної можливості чи порядку виключення житлового приміщення з числа службових, окрім як рішенням виконавчого комітету міської ради за зверненням/клопотанням керівництва установи/організації, за якою закріплено відповідне службове приміщення, внаслідок чого позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на приватизацію житла, тому суд приходить до висновку, що порушені права ОСОБА_1 підлягають захисту у спосіб, обраний позивачем, шляхом виключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з числа службових за рішенням суду. Керуючись ст.ст. 4, 76-83, 141, 264, 265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Виключити квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з числа службових.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Катрич