Справа № 147/587/21
Провадження № 2/147/361/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року смт.Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мудрак А.М.

з участю секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

10 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що 29 червня 2018 року сторони зареєстрували шлюб. За час перебування у шлюбі у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружнє життя з чоловіком погіршилося протягом останнього року. Це сталось внаслідок відсутності між сторонами взаєморозуміння та поваги один до одного. У них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Позивач зазначає, що вже декілька місяців як вона переїхала разом з сином за місцем проживання її матері в с. Четвертинівку Гайсинського району Вінницької області, відповідач залишився проживати в с. Стрижавка Любарського району Житомирської області. Рішення про розірвання шлюбу вона прийняла остаточно та не має наміру його змінювати, оскільки примирення між нею та відповідачем неможливе, тому збереження шлюбу є таким, що суперечить їх інтересам та інтересам їх сина. Також позивач вказує, що відповідач не приймає участі в матеріальному утриманні, догляді та вихованні дитини, у витратах на оплату комунальних послуг, одягу та харчування для сина. Відповідач живе своїм життям та фактично відсторонився від виконання своїх батьківських обов`язків. Будь-якої матеріальної допомоги відповідач не надає, в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Тому позивач змушена звертатись до суду із заявою про стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвалою суду від 17.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимови визнав в повному обсязі, миритися з позивачем не бажає.

З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 112 СК України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 29 червня 2018 року Любарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 29 червня 2018 року, про що зроблено відповідний актовий запис №41, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_5 (а.с. 9).

Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом

Згідно з ч.2 ст. 104, ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

За змістом ч.3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. Відповідач у своїй заяві визнав позов та не заперечував проти його задоволення. Встановлено, що сторони близько шести місяців разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб.

Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Позивачем в позовній заяві ставиться вимога про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина.

При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями ч.1, ч.2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

За приписами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 23.10.2019 Виконавчим комітетом Стрижівської сільської ради Любарського району Житомирської області (а.с.10).

Згідно з довідкою №144 від 03.06.2021, виданою виконкомом Тростянецької селищної ради Гайсинського району Вінницької області встановлено, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , разом з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Відповідно до положень ст. ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідач зобов`язаний нарівні з позивачем утримувати сина ОСОБА_3 до досягнення ним повноліття, створювати необхідні умови для його розвитку та життя.

Згідно з ч.1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Враховуючи наведене, виходячи із встановленого державою розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та взаємного обов`язку батьків на їх утримання, а також обставини для необхідного рівня життя дитини, гармонійного розвитку, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів для утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з 10.06.2021 та до досягнення дитиною повноліття.

Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до квитанції №0.0..1 від 08.06.2021 позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір в розмірі 908 грн. (а.с. 1).

З огляду на викладене, необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн., сплачений за подання до суду позовної заяви з вимогою про розірвання шлюбу, а також стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. за вимогу про стягнення аліментів.

Керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113, 180-182, 183 СК України, ст. ст. 247, 259, 265, 268, 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 29 червня 2018 року Любарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №41.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду в частині стягнення суми аліментного платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, в порядку визначеному п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, в 30 - денний строк з дня проголошення рішення, а особами, що не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення протягом тридцяти днів з дня отримання копії даного рішення.

Повне ім`я сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий органом 0533, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України: серія НОМЕР_5 , виданий Любарським РС УДМС України у Житомирській області 30.10.2012, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Суддя А.М. Мудрак