Справа № 199/4530/21
УХВАЛА

12 липня 2021 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Богун О.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

До Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

В обґрунтуванні заяви про забезпечення позову посилаються на те, що в період спільного проживання в зареєстрованому шлюбі на ім`я відповідача було придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу.

В даній квартирі позивачка зареєстрована, 21.05.2021 р. вона зверталась до відповідача із проханням надати їй ключі від квартири для того, щоб вона мала можливість без перешкод користуватися своєю власністю та вільно проживати в квартирі, на що їй було відмовлено.

Відповідач може відчужити квартиру без згоди позивача та її відома, оскільки шлюб був зареєстрований 27 квітня 1991 р. у Калинінському відділі ЗАГС м. Ленінград, у зв`язку з чим відомості про даний шлюб в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян не значаться. Тому під час оформлення відчуження квартири нотаріус не матиме змоги перевірити правовий режим квартири в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та не буде вимагати у відповідача надання згоди дружини.

Враховуючи вищевикладене, позивач просять суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження 1/2 частини - квартири АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1,2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Оскільки забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, то розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема, в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясовує відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову необхідно встановити наявність зв`язку між вказаним заходом забезпечення позову і предметом спору, співрозмірність та адекватність заходу із заявленими позивачем вимогами.

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

Матеріалами справи встановлено, що між сторонами дійсно виник спір з приводу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 .

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, проте суд вважає, що заборона відчуження вказаного нерухомого майна не обмежить прав ОСОБА_2 на володіння та користування вказаним рухомим майном.

Саме такий вид забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам, забезпечить ухиленню від виконання рішення, у випадку задоволення позовних вимог і, в той же час відповідач не позбавляється можливості володіти і користуватися належним йому майном, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, шляхом накладення заборони на відчуження в будь-який спосіб 1/2 частини - квартири АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ), до розгляду справи по суті.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції яка діє з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції..

Суддя О.О. Богун

12.07.2021