Справа № 490/3567/21
н/п 2/490/3344/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Ковальової Л.В., позивачки ОСОБА_1 , її представника адвоката Порибкіна О.М., представника відповідача Управління у справах фізичної культури і спорту Миколаївської міської ради Кривцова А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління у справах фізичної культури і спорту Миколаївської міської ради про визнання незаконним та скасування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, -

ВСТАНОВИВ:

17.05.2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління у справах фізичної культури і спорту Миколаївської міської ради про визнання незаконним та скасування дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

17.05.2021 року матеріали справи передано для розгляду судді.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.05.2021 року вищезазначений позов залишено без руху.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 31.05.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління у справах фізичної культури і спорту Миколаївської міської ради про визнання незаконним та скасування дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

23 червня 2021 року до Центрального районного суду міста Миколаєва надійшло клопотання начальника Управління у справах фізичної культури і спорту Миколаївської міської ради І.О. Бондаренко про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

В обгрунтування клопотання зазначено, що данний спір є публічно-правовим та згідно частини 1 статті 19 КАС України його розгляд віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав клопотання про закриття провадження у справі з підстав наведених в ньому.

В судовому засіданні позивачка та її представник проти клопотання заперечили, вазали, що даний спір має розглядатися Центральним районним судом міста Миколаєва.

Вирішуючи клопотання відповідача суд зазначає таке.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Відповідно до приписів частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Судова юрисдикція це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Частиною першою статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, в яких, зазвичай, хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка, відповідно до розпорядження Миколаївського міського голови від 20.02.2017 року за №53рк, на підставі наказу начальника Управління у справах фізичної культури і спорту Миколаївської міської ради від 20.02.2017 року за №17-к, з 21.02.2017 року призначена на посаду заступника начальника управління у справах фізичної культури і спорту Миколаївської міської ради. При цьому, позивачкою оскаржуються дії відповідача щодо накладення дисциплінарного стягнення.

Відповідно до пункту 1 Положення про управління у справах фізичної культури і спорту Миколаївської міської ради, затверджене рішенням Миколаївської міської ради від 23.02.2017 року №16/32 (далі- Положення №16/32), управління у справах фізичної культури і спорту Миколаївської міської ради є виконавчим органом Миколаївської міської ради.

Пунктом 5.2.2. Положення №16/32 встановлено, що начальник управління має заступника (заступників), який (які) призначається (призначаються) на посаду і звільняється (звільняються) з посади міським головою у порядку, визначеному законодавством.

Згідно з абзацом 2 "Розділу І. Загальна частина" посадової інструкції заступника начальника управління у справах фізичної культури і спорту Миколаївської міської ради ОСОБА_1 , - "Призначається та звільняється з посади міським головою за погодженням начальника управління у справах фізичної культури і спорту Миколаївської міської ради в порядку передбаченому Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Абзацом 2 "Розділу ІV. Відповідальність" посадової інструкції заступника начальника управління у справах фізичної культури і спорту Миколаївської міської ради Манзюк Наталі Іванівни встановлено, що особа місцевого самоврядування несе відповідальність за неякісне або несвоєчасне виконання посадових завдань та обов`язків бездіяльність або невикористання наданих йому прав, порушення норм етики поведінки державного службовця та обмежень, пов`язаних з прийняттям на державну службу та її проходженням.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Визначення поняття "публічна служба" наведено в пункті 17 частини першої статті 4 КАС України, згідно з яким, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

При цьому, згідно зі статтею 1 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Частинами 2 та 3 статті 7 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" встановлено, що посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

При цьому, абзацом п`ятим частини першої та частиною другою статті 10 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" встановлено, що на посади керівника секретаріату (керуючого справами) районної, обласної ради, керуючого справами виконавчого апарату обласних і районних рад, керівників відділів, управлінь та інших працівників органів місцевого самоврядування шляхом призначення відповідно сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України. Проведення конкурсу, випробування та стажування при прийнятті на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється в порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Таким чином, вказаний спір виник з приводу проходження позивачкою публічної служби та відповідно до приписів пункту 2 частини першої статті 19 КАС України на нього поширюється юрисдикція адміністративних судів.

У рішенні у справі «Олександр Волков проти України» (пункт 143) Суд констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, сторони провадження повинні мати право очікувати застосування зазначених вище норм. Принцип юридичної визначеності застосовується не тільки щодо сторін провадження, а й до національних судів. Аналогічна позиція міститься у рішенні у справі «Дія 97» проти України» (пункт 47).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 19, 255, 258-261 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання відповідача Управління у справах фізичної культури і спорту Миколаївської міської ради про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження по цивільній справі №490/3567/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління у справах фізичної культури і спорту Миколаївської міської ради про визнання незаконним та скасування дисциплінарного стягнення у вигляді догани - закрити.

Роз`яснити позивачці, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суду міста Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя О.В. Саламатін