Справа № 234/8676/20
Провадження № 2/234/951/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Лутай А.М.,

за участю: секретаря судового засідання Зеленкової С.М.,

позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Краматорська Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Краматорської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку при придбанні будови, розміщеної на неї, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася до суду з дійним позовом, вказуючи, що згідно з договором дарування житлового будинку від 17 серпня 2002 року, посвідченого у Третьої Краматорської ГНК, реєстровий № 1992, вона придбала житловий будинок АДРЕСА_1 . У процесі процедури зміни права власності на житловий будинок попередній власник будинку ОСОБА_2 залишив без уваги ті обставини, що йому, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю, належить земельна ділянка площею 700 кв. м в межах згідно з планом та 435 кв. м. в постійному користуванні. Всього 1135 кв. м. Земельна ділянка розташована на території Ясногірської селищної ради. Землю передано для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі рішення сесії Ясногірської Ради народних депутатів від 15.03.2001 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2844. При укладенні договору дарування житлового будинку вона не знала про те, що земля, на якій знаходиться будівля приватизована колишнім власником будинку. Не згадав про це і власник будинку. Тому договір дарування був укладений лише на відчуження будівлі. Разом з тим весь пакет документів, що стосуються придбаного заявником нерухомого майна знаходиться у неї. В даний час виникла необхідність оформити на себе цю земельну ділянку. ОСОБА_2 - власник землі після відчуження будинку вибув в невідомому напрямку. Згідно записів у домової книзі на цей час йому могло би виповнитися більше ста років. Тому заявник припускає, що його на цей час вже нема в живих. Тому ніяким чином з його участю здійснити відчуження землі не представляється можливим. Зауважує, що на підставі частини 1 ст. 377 ЦК України до неї, як до особи, яка набула будову переходить право власності на земельну ділянку, на якій воно розміщене без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором, що змушує її звернутися до суду. Згідно зі Звітом з експертної грошової оцінки земельної ділянки її загальна оціночна вартість становить 14 880 грн. Зазначені обставини підтверджуються технічним паспортом на будівлю, договором дарування житлового будинку, державним актом на право приватної власності на землю, довідкою КП БТІ, звітом про оцінку земельної ділянки. На підставі наведеного просила визнати право власності на земельну ділянку площею 1135 кв.м, розташовану по АДРЕСА_1 на адміністративній території Ясногірської селищної ради за нею, припинив право власності за ОСОБА_2 на цю земельну ділянку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги позову підтримала цілком, просила їх задовольнити.

Представник відповідача Краматорської міської ради в судове засідання не з`явився, проте надав суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому зазначив, що вказана в позовній заяві земельна ділянка є приватною власністю, тому у Краматорської міської ради відсутні повноваження розпоряджатися нею, у зв`язку з чим, міська рада є неналежним відповідачем по справі. Позивач у тексті позовної заяви посилається на частину першу статті 120 Земельного кодексу України, у якій зазначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Як вбачається з доданих до позовної заяви документів, позивачем не надано витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підтвердження реєстрації права власності на житловий будинок за ОСОБА_1 . У статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право власності на нерухоме майно підлягає реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На підставі зазначеного, для оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 у відповідності до вимог норм чинного законодавства України, позивачу - ОСОБА_1 , як власниці будинку, першочергово необхідно зареєструвати своє право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно шляхом звернення до Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради. Просив суд вирішити справу на свій розсуд відповідно до вимог норм діючого законодавства України.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи або відзиву не надавав.

Вивчивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що на підставі договору дарування житлового будинку від 17 серпня 2002 року, серія ВАА №687278, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та посвідченого у Третьої Краматорської ГНК, реєстровий № 1992, ОСОБА_1 набула право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Право власності на будинок було зареєстровано у БТІ м.Краматорська 21 серпня 2002 року, номер запису в реєстрову книгу 709.

Цей факт також підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.03.2021 року, номер витягу 246671264, та довідкою БТІ Краматорської міської ради №324 від 25.02.2021.

Згідно Державного акту про право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН №070521, ОСОБА_2 на підставі рішення сесії Ясногірської Ради народних депутатів від 15.03.2001р. була надана у приватну власність земельна ділянка площею 700 кв. м в межах згідно з планом та 435кв.м. в постійне користування, для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 та домової книги, власником будинку є ОСОБА_1 , яка зареєстрована за цією адресою з 03.09.2002р.

Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки несільськогосподарського призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадібна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 (площа 0,0700га, кадастровий № відсутній), складеного 22.02.2021 року, ринкова вартість земельної ділянки складає 14880 грн.

Застосовуючи норми матеріального права суд виходить з наступного:

Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Кожна особа згідно ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 ст.158 Земельного кодексу України встановлено, що виключно судами вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування та розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Частиною першою статті 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ст.141 Земельного кодексу України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до частини першої статті 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Враховуючі встановлені судом обставини та зазначені норми закону, суд вважає за необхідне задовольнити позов ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1135кв.м, розташовану по АДРЕСА_1 на адміністративній території Ясногірської селищної ради, припинивши право власності за ОСОБА_2 на цю земельну ділянку.

Керуючись ст.ст.81, 120, 141,158 ЗК України, ст.ст.15, 16, 328, 377 ЦК України, ст.ст.12, 81, 82, 89, 211, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШІВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Краматорської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку при придбанні будови, розміщеної на неї задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП (має право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорту: НОМЕР_1 , виданого 16.11.2000р Слов`янським РВ УМВС України в Донецький області), право власності на земельну ділянку площею 1135кв.м, розташовану по АДРЕСА_1 на адміністративній території Ясногірської селищної ради, припинивши право власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: А.М.Лутай