Справа №345/2078/21
Провадження № 2/345/707/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.2021 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді Онушканича В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , як проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 15.06.2018 року вирішено стягувати із відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_3 - у розмірі по 1000,00 грн. та сина ОСОБА_4 - у розмірі по 1300 грн., щомісячно. Син ОСОБА_4 важко хворіє, потребує постійного лікування та особливого догляду, а відповідно матеріальних витрат. Позивачка ніде не працює у зв`язку із здійсненням постійного догляду за хворою дитиною, а також несе витрати по утриманню іншої дитини, яка відвідує школу.

Тому позивач змушена звернутися до суду виключно в інтересах своїх дітей та, виходячи з принципу рівності прав та обов`язків батьків відносно дітей, просить стягнути з відповідача на її користь понесені додаткові витрати на дитину з інвалідністю - сина ОСОБА_4 в розмірі 10991,60 грн. (тобто половину суми від загальних витрат на лікування в розмірі 21983,20 грн.) та на дочку ОСОБА_3 в розмірі 794,40 грн. (тобто половина суми від загальних витрат на лікування в розмірі 1588,80 грн.). Також позивач просить стягнути з відповідача витрати за надання правничої допомоги.

Відповідач подав відзив на позов. Вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Зазначає, що на підтвердження розміру понесених витрат позивачкою долучено ряд документів. Проте відповідач у наданих йому документах виявив дублювання деяких документів, а саме рахунок № НОМЕР_1 від 04.12.2020 року на суму 142,50 грн., рахунок № НОМЕР_2 від 09.10.2020 року на суму 182,00 грн., рахунок № НОМЕР_3 від 11.12.2020 року на суму 400 грн. та рахунок № НОМЕР_4 від 08.10.2020 року на суму 180 грн. Також відповідач не виявив ряду квитанцій про оплату, які зазначено в позовній заяві. Тому вважає, що позивачем надано докази на понесення нею витрат на загальну суму 19898,25 грн.

Відповідач не заперечує того факту, що їхній із позивачкою син є хворим та потребує постійного лікування. Проте, відповідач не розуміє, чому позивачка намагається весь час будь-які обстеження, консультації в лікарів, виготовлення аналізів проводити виключно в приватних медичних установах, платячи при цьому по 700 грн. за одну консультацію у лікаря. Звернення до приватної структури за наданням медичної допомоги є виключно ініціативою позивачки. Крім того позивачці відомо, що відповідач має статус учасника бойових дій, а тому його дитина має ряд пільг, встановлених законодавством.

Відповідач просить врахувати, що на даний час перебуває у дуже скрутному матеріальному становищі, оскільки після сплати аліментів на двох спільних із позивачкою дітей, аліментів на позивачку (як матері, з якою проживає дитина-інвалід), а також аліментів на теперішню дружину та дитину від другого шлюбу, стягнення додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_4 , йому до виплати залишається кращому випадку 1500-2000 грн., оскільки 75% від зарплати, яка підлягає виплаті, стягується по виконавчих провадженнях. Крім того, у грудні 2020 року в його найменшої дитини - сина ОСОБА_5 діагностовано аутизм, тому відповідач змушений витрачати кошти на лікування і цієї дитини. Відповідач наголошує, що фактично на його утриманні перебуває вже п`ятеро осіб. До того ж відповідач допомагає своїм батькам, які є пенсіонерами, а батько ще й інвалідом ІІ групи.

Тому відповідач із врахуванням його скрутного матеріального становища просить відступити від засад рівності обов`язків батьків щодо участі в додаткових витратах на дитини та стягнути з нього додаткові витрати в розмірі ј частини від понесених позивачкою витрат, а саме у розмірі 4974,56 грн. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, то, враховуючи невелику складність даної категорії справ, а також у зв`язку із його скрутним матеріальним становищем, відповідач просить зменшити розмір витрат на правову допомогу до 300 грн. Що стосується судового збору, то відповідач зазначає, що він має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Представник позивача подав відповідь на відзив. Зазначає, що всі додані до позовної заяви чеки були видані позивачці в результаті придбання ліків в аптеках, місять відомості про місце, час, дату, перелік медикаментів та вартість ліків,які були придбані за рекомендаціями лікаря. Твердження відповідача про недостовірність доказів зі сторони позивача не заслуговують на увагу та є надуманими. До справи додані всі копії медичних документів, які підтверджують реальний і дійсний стан здоров`я дитини з інвалідністю та спростовують заперечення відповідача.

Позивач немає квитанцій чи чеків про оплату послуг лікаря-педіатра, оскільки такі послуги дитина отримує безкоштовно, як дитина з інвалідністю. Тому немає потреби отримувати пільги як дитина батька, який є учасником бойових дій. Одночасно у зв`язку із введеними карантинними заходами були припинені ряд прийомів у медичних закладах та лікарів-спеціалістів. Тому виникла нагальна необхідність звертатися до приватних лікарів

Представник позивача наголошує, що батьки відповідача мають можливість утримувати себе самі, є пенсіонерами, не визнані судом недієздатними. Щодо матеріального становища, то останній отримує 12 000,00 грн. зарплати, з них 3300 грн. - виплата аліментів позивачці та її дітям, решта аліментів повертаються в сімейний бюджет відповідача, так як вони з дружиною не розлучені і проживають разом. Обоє працездатні і здорові люди. Натомість позивачка не працює. У зв`язку із тим, що немає можливості залишити дитину з інвалідністю без особливого догляду. Крім того позивачка за станом здоров`я не має можливості повністю забезпечити мінімальними необхідними засобами для лікування дитину з інвалідністю. Щодо витрат за надання правничої допомоги, представник позивача зазначає, що наданий розрахунок та розмір витрат за надання правничої допомоги є справедливий та повністю обґрунтований. Тому представник позивача просить позов задоволити у повному обсязі.

Відповідач своїм правом подати заперечення не cкористався.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно вимог частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Відповідно до медичного висновку № 99 про дитину-інваліда віком до 18 років, довідки ТОВ «Бобат Центр» від 23.07.2019 року, висновку ЛКК № 260 від 05.05.2020 року (а.с. 7, 8, 10) сину ОСОБА_4 виставлено діагноз: Вроджена вада розвитку головного мозку: шизофренія; Структурна епілепсія у вигляді вторинно генералізованих нападів; Вроджена клишоногість, стан після оперативного втручання. А тому син ОСОБА_4 потребує постійно амбулаторного та періодично стаціонарного лікування. На підтвердження понесених витрат на лікування сина позивач надала виписки з медичних карток, а також рахунки, квитанції та чеки про оплату наданих послуг та придбаних ліків на загальну суму 21983,19 грн., а саме:

-180 грн. - аналізи в лабораторії ТОВ «Сінево Україна» (рахунок №23205534 від 28.09.2020 року, чек №11165 від 28.09.2020 року) (а.с. 13);

-180 грн. - аналізи в лабораторії ТОВ «Сінево Україна» (рахунок №23286592 від 08.10.2020 року, чек №11276 від 08.10.2020 року) (а.с. 14);

-182 грн. - аналізи в ТОВ «Медична лабораторія» (рахунок №1767313 від 09.10.2020 року, чек №003184 від 09.10.2020 року) (а.с.15);

-1510,00 грн. - аналізи в лабораторії ТОВ «Сінево Україна» (рахунок №23992635 від 03.12.2020 року, чек №21062 від 03.12.2020 року) (а.с.16);

-750 грн. = електроенцефалограма (акт наданих медичних послуг ТОВ «Смарт Медікал Центр» №03.12.2020-63988-307201) (а.с.17);

-142,50 грн. - аналізи в ТОВ «Медична лабораторія» (рахунок №1923606 від 04.12.2020 року, чек №003517 від 04.12.2020 року) (а.с.18);

-400 грн. - аналізи в лабораторії ТОВ «Сінево Україна» (рахунок №24097881 від 11.12.2020 року, чек №12600 від 11.12.2020 року) (а.с.19);

-799 грн. - консультація дитячого гастроентеролога (чек Медичного центру ПП «Клініка Медіком» №475020 від 17.12.2020 року) (а.с.20 зворот);

-1637,90 грн. (1087,20 + 149,90 + 400,80 ) - придбання ліків згідно рекомендацій дитячого гастроентеролога, що підтверджується відповідними фіскальними чеками (а.с.20 зворот);

-739,00 грн. - рентгенографія (чек Медичного центру ПП «Клініка Медіком» №1871030 від 27.12.2020 року) (а.с.20 зворот);

-550,00 грн. - консультація ортопед-травматолога дитячого (акт наданих медичних послуг ТОВ «Смарт Медікал Центр» №27.12.2020-63988-323905, чек №86361 від 27.12.2020 року) (а.с.21);

-380 грн. - оплата медичних послуг (квитанція ТОВ «Медична лабораторія» від 15.01.2021 року);

-712,50 грн. - аналізи в ТОВ «Медична лабораторія» (рахунок №2043204 від 26.01.2021 року, чек №003753 від 26.01.2021 року) (а.с.23);

-1140,06 грн. - придбання ліків згідно рецептів лікаря Данильченко А.Г. №0007070 та №0007087 від 27.01.2021 року (фіскальні чеки аптек «Доброго дня» від 25.01.2021 року, 27.01.2021 року аптеки « Глорія-Фарм від 28.01.2021 року ») (а.с.24);

-766,10 грн. - ліки згідно рекомендацій лікаря провідного дитячого гастроентеролога (фіскальні чеки КП «Фармація, аптека №25 від 13.02.2021 року та від 01.03.2021 року) (а.с.25);

-3605,00 грн. - надані медичні послуги ПП «Клініка Медіком» (акт №1350630 від 13.02.2021 року, чек №533004 від 13.02.2021 року) (а.с.26);

-475,00 грн. - аналізи в ТОВ «Медична лабораторія» (рахунок №2067222 від 04.02.2021 року, чек №003808 від 04.02.2021 року) (а.с.27);

-275,50 грн. - аналізи в ТОВ «Медична лабораторія» (рахунок №2109262 від 22.02.2021 року, чек №003868 від 22.02.2021 року) (а.с.28);

-4000,00 грн. - тутор гомілки (ортопедична продукція) (рахунок-фактура №СФ-000066 від 24.02.2021 року, квитанція АТ КБ «Приватбанк» від 01.03.2021 року) (а.с.29);

-194,23 грн. - ліки згідно рекомендацій сімейного лікаря (фіскальний чек ТОВ «Глорія Фарм», аптека №85 від 15.03.2021 року) (а.с.30);

-1832 грн. - ліки згідно фіскальних чеків КП «Фрамація», аптека №25 (чек №151401 від 04.04.2021 року - 297,30 грн.; чек №146655 від 12.02.2021 року - 190,70 грн.; чек №139765 від 12.11.2020 року на суму 580,50 грн., чек №148006 від 01.03.2021 року на суму 316,70 грн.; чек №151370 від 03.04.2021 року - 170,70 грн.; чек №146530 від 10.02.2021 року - 276,10 грн.) (а.с.31);

-1294,71 грн. - ліки згідно фіскальних чеків КП «Глорія Фарм», аптека №85 (чек № від 15.11.2020 року на суму 883,66 грн., чек № від 10.02.2021 року - 411,05 грн.) (а.с.31);

-237,69 грн. - ліки згідно фіскального чеку № від 04.02.2021 року ТОВ «Аптека Доброго дня» , аптека №93 (а.с.31).

Крім того, на лікування молочних зубів дочки ОСОБА_3 було витрачено 1588,80 грн., що підтверджується актами наданих медичних послуг ТОВ «Клініка Інноваційної сучасної стоматології» №00011419 від 03.09.2020 року та №00013095 від 10.02.2021 року (а.с.32,33).

Квитанції та фіскальні чеки про оплату медичних послуг, придбання ліків долучені до матеріалів справи в оригіналі, не дублюються, а тому не викликають жодних сумнівів щодо дійсності понесених витрат та, що такі витрати зумовлені власне особливими потребами дітей. Щодо покликання відповідача на безпідставність звернення до приватних медичних установ за наявності відповідних державних клінік, суд враховує, що право на вибір лікаря та вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій передбачено нормами чинного законодавства, зокрема, відповідне право закріплено в ч.2 ст.284 ЦК Україн.

Отже, витрати на лікування дітей, які понесені позивачкою, підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 180 СК України обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Водночас ч. 2 ст. 185 СК України передбачено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Тобто, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

При оцінці матеріального та сімейного становища відповідача, суд враховує, що відповідач сплачує аліменти:

-на утримання сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1300,00 грн., щомісячно;

-на утримання дочки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн., щомісячно;

-на утримання позивача, як матері, з якою проживає дитина з інвалідністю в розмірі по 1000,00 грн., щомісячно;

-на утримання сина ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500,00 грн., щомісячно;

-на утримання теперішньої дружини ОСОБА_9 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн., щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьохрічного віку.

Водночас відповідачем не заперечується, що він із дружиною ОСОБА_9 та сином ОСОБА_5 проживають разом, ведуть спільне господарство, тобто аліменти, які він сплачує на їх утримання (4000,00 грн.), фактично повертаються в сім`ю, а тому покликання відповідача, що після виплати аліментів йому залишається лише 1500-2000,00 грн., суд вважає надуманими та такими, що спрямовані на введення суду в оману щодо реального майнового становища відповідача з метою ухилення від сплати додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_3 . Хвороба сина ОСОБА_5 (а.с. 61, 62) та необхідність додатково витрачати кошти на його лікування не позбавляє відповідача обов`язку брати участь у додаткових витратах на утримання дітей від першого шлюбу.

Також суд не бере до уваги покликання відповідача про наявність в нього на утриманні батьків, так як батьки є пенсіонерами (а.с.63), отримують пенсію, а тому не можуть вважатися такими, що повністю перебувають на утриманні відповідача. Крім того відповідачем не надано відповідних належних доказів щодо надання батькам такого матеріального утримання.

Крім того, суд враховує, що відповідач фізично здоровий, а тому, окрім основного місця роботи, має можливість додатково підзаробляти з метою виконання обов`язку щодо належного утримання всіх своїх дітей. Натомість позивач не має можливості працювати, оскільки син ОСОБА_4 потребує постійного стороннього догляду (а.с. 9). До того ж позивач важко хворіє (а.с. 73-78), на її лікування потрібні чималі кошти.

Тому, виходячи з матеріального та сімейного стану сторін, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для відступу від засад рівності обов`язків батьків щодо участі у додаткових витратах на утримання дітей, а тому з відповідача слід стягнути 10991,60 грн. додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та 794,40 грн. додаткових витрат на утримання дочки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При розподілі судових витрат у справі суд відхиляє доводи відповідача щодо наявності у нього пільг, як учасника бойових дій, з таких підстав.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року (справа №545/1149/17) зроблений правовий висновок про те, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Суд вважає недоречними покликання відповідача на постанову Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №572/2088/17, оскільки в даній постанові висновок щодо застосування п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» сформульований під час розгляду справи, що випливає з правовідносин, які не є подібними, а саме йшла мова про пільги позивача, як учасника бойових дій, а не як відповідача.

ОСОБА_2 є відповідачем по справі щодо стягнення додаткових витрат на утримання дітей, тобто даний позов, не стосується порушення його прав, а пов`язаний із виконанням обов`язку щодо утримання дітей.

Враховуючи, що згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Щодо стягнення витрат за надання правничої допомоги.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога у даній справі надавалася позивачу адвокатом Німак Миколою Ярославовичем на підставі договору від 02.06.2018 року (а.с.34). Згідно наданого акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) сума гонорару за надання правничої допомоги становить 2900,00 грн. та складається з: 500,00 грн. - надання консультації, опрацювання наявних по справі документів; 1600,00 грн. - підготовка позовної заяви і подання до суду; 800,00 грн. - представництво інтересів позивача у суді (а.с. 38).

У поданій до суду заяві відповідач заявив клопотання про зменшення витрат за надання правової допомоги, оскільки визначений розмір не відповідає обсягу наданих послуг та затратам часу на їх виконання.

Суд враховує, що при визначенні суми відшкодування витрат за надання правничої допомоги суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада від 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний характер.

Суд враховує, щосправа розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, представництво інтересів позивача у Калуському міськрайонному суду адвокатом фактично не здійснювалося, тобто відповідні послуги на суму 800,00 грн. не було надано.

З врахуванням складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ціни позову; реального часу, необхідного для виконання таких послуг, суд приходить до висновку, що заявлені витрати за надання правничої допомоги в розмірі 2900,00 грн. є явно неспівмірними, не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (дійсності, необхідності) та розумності.

Отже, на підставі наведеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав, передбачених ч.5 ст.137 ЦПК України, для зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 1000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. cт. 80,88,180, 185 СК України, ст.ст. 19,141, 259, 263-265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого ТзОВ «Гудвеллі Україна», на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , жительки АДРЕСА_2 , додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 10991,60 грн. та додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 794,40 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 908,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 19.07.2021 року.

Суддя