Справа 556/924/20
Номер провадження 2/556/90/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2021 дата розгляду справи

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі

головуючої судді Іванків О.В.,

секретаря Кньовець Н.П.,

з участю представників позивача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Володимирець цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Вараської міської ради Рівненської області, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Володимирецької районної державної нотаріальної контори про визнання правочину недійсним,-

встановив:

ОСОБА_5 звернулась до Володимирецького районного суду Рівненської області з позовом про визнання недійсними довіреності №58 від 20.07.2005 року та договору дарування житлового будинку АДРЕСА_1 від 05.08.2005 року номер в реєстрі 1945. В обґрунтування позову зазначає, що при нотаріальному посвідченні оспорюваних правочинів, посадовими особами виконавчого комітету Сопачівської сільської ради, допущено порушення встановленого порядку нотаріального посвідчення договорів та довіреностей, підпис довірителя ОСОБА_10 фальсифіковано, що призвело до незаконного відчуження майна ОСОБА_10 , а відтак і до порушення прав позивача, яка є його спадкоємицею за законом.

26.06.2020 року, вказана позовна заява прийнята судом до розгляду в загальному позовному провадженні.

27.08.2020 року, представником відповідача ОСОБА_8 подано відзив на позовну заяву.

10.09.2020 року, позивачем подано відповідь на відзив.

16.10.2020 року, ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 11.12.2020 року, замінено відповідача - Сопачівську сільську раду, на належного відповідача - Вараську міську раду.

16.02.2021 року, відповідачем - Вараською міською радою подано відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги та надали пояснення в їх межах.

Представник відповідача ОСОБА_8 ОСОБА_4 заперечила проти позову, з мотивів викладених в відзиві, пояснила, що позов ОСОБА_5 не доведений, крім того, жодні права позивача не порушені і остання не має права на позов.

Представник відповідача Вараської міської ради в судове засідання не з`явився. В письмовому відзиві вказував на пропуск позивачем строку позовної давності.

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , будучи належно повідомлені про час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позов, а також будь-яких доказів не надали.

Представник третьої особи - Володимирецької районної державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явився, пояснень з приводу позовних вимог не надав.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши письмові докази в справі, суд встановив наступні фактичні обставини.

20 липня 2005 року громадянин ОСОБА_10 видав доручення ОСОБА_8 подарувати належний ОСОБА_10 житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , його доньці ОСОБА_11 . Вказане доручення нотаріально посвідчено секретарем виконавчого комітету Сопачівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, ОСОБА_12 , 20 липня 2005 року, запис в реєстрі №58. Відповідний запис міститься в книзі запису нотаріальних дій по Сопачівській сільській раді за 2002-2007 роки.

Також встановлено, що 08 серпня 2005 року, ОСОБА_8 , що діяв від імені ОСОБА_10 , подарував, належний останньому, житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , його доньці ОСОБА_11 . Вказаний договір нотаріально посвідчено нотаріусом Володимирецької районної держаної нотаріальної контори 08 серпня 2005 року, зареєстровано в реєстрі під номером 1945.

ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_10 , що підтверджується її свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , а також документами, що підтверджують зміну прізвища позивача з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 ».

Крім того, встановлено, що ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті Володимирецькою районною державною нотаріальною конторою 02.02.2006 року, заведено спадкову справу №50/2006 за заявою ОСОБА_11 .. Спадкування майна ОСОБА_10 здійснювалось на підставі заповіту від 02.02.2002 року.

Рішенням Володимирецького районного суду від 05.04.2017 року, заповіт ОСОБА_10 , посвідчений секретарем виконавчого комітету Сопачівської сільської ради 02.02.2002 року №917, визнано недійсним.

Таким чином, на підставі сукупності досліджених доказів судом встановлено, що на час звернення до суду з даним позовом, спадкування майна ОСОБА_10 здійснюється за законом, і ОСОБА_5 звернулась до суду за захистом своїх прав, як спадкоємець першої черги.

У відповідності до ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, ожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається зі ст.15 Цивільного Кодексу України, ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, за змістом вказаних норм, підставою звернення до суду за захистом є порушення, невизнання або оспорювання цивільних прав, свобод та інтересів особи.

В той же час, ОСОБА_5 не надала суду доказів того, що будь-які її цивільні права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок укладення та посвідчення оспорюваних правочинів, і цей висновок суду ґрунтується на наступних обставинах.

Як вже зазначалось, ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_10 , а відтак у відповідності до ст.1261 Цивільного Кодексу України належить до кола спадкоємців першої черги у випадку спадкування майна за законом.

В той же час, як це вбачається зі ст.1268 Цивільного Кодексу України, після відкриття спадщини, особи, які є спадкоємцями, мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

При цьому, за змістом норм чинного цивільного законодавства, яке регулює порядок спадкування, такими, що прийняли спадщину, вважаються, по-перше, особи, які постійно проживали зі спадкодавцем на час його смерті, а також малолітні, неповнолітні, недієздатні особи, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена (ч.3,4 ст.1268 ЦК України).

На час смерті батька позивач ОСОБА_5 не була малолітньою, неповнолітньою, недієздатною або обмежено дієздатною особою, а її твердження про те, що вона проживала разом з ОСОБА_10 без реєстрації не доведено в ході судового розгляду.

Так, на підтвердження власних доводів ОСОБА_5 надала суду довідку №312 від 10.03.2020 року, видану виконавчим комітетом Сопачівської сільської ради.

Разом з тим, на адвокатський запит представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Крестинської Л., тим же органом місцевого самоврядування надано довідку №69 від 21.03.2017 року протилежного змісту, з якої вбачається, що на час своєї смерті ОСОБА_10 проживав самотньо.

Таким чином суду надано два протилежні за змістом письмові докази на підтвердження (спростування) одного факту. Жоден з цих доказів суд не приймає до уваги, оскільки вони не відповідають критеріям належності, допустимості та достовірності.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_5 не надала доказів свого проживання з батьком на час його смерті, а відтак не може вважатися такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_10 .

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Оскільки позивач не проживала із спадкодавцем на час його смерті, не подала у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини після смерті батька, а також не відноситься до осіб, які є такими, що прийняли спадщину незалежно від подання заяви, то вона є такою, що спадщину не прийняла, а тому права на спадкування не набула.

Таким чином, ОСОБА_5 хоча і відноситься до кола спадкоємців першої черги за законом, після смерті свого батька ОСОБА_10 , однак не прийняла спадщину ні фактично, ні юридично, у зв`язку з чим, не набула прав на спадкове майно, а також пов`язаних із цим прав, і такі її права не можуть бути порушені, невизнанні або оспорені.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстави для захисту своїх прав у даному провадженні в ОСОБА_5 , відсутні.

Позивачем також не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наведених в позові підстав недійсності правочинів.

Так, позивач вказує, що довіреність ОСОБА_10 на дарування належного йому житлового будинку, посвідчена з порушенням встановленого порядку, крім того, підпис довірителя на цій довіреності, на думку ОСОБА_5 , сфальсифікований.

Жодного доказу на підтвердження підробки підпису ОСОБА_10 позивач суду не надала, відтак, таке твердження є особистим припущенням ОСОБА_5 , яке нічим не підтверджено і не ґрунтується на матеріалах справи.

З приводу нотаріального посвідчення оспорюваного доручення, судом встановлено наступне.

Так, оспорювана довіреність (доручення) посвідчена секретарем виконавчого комітету Сопачівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області Чугай (Федіною) О.С. яка в 2005 році перебувала на посаді в органі місцевого самоврядування.

Крім того, оспорювана довіреність зареєстрована у відповідному реєстрі під №58, що підтверджується дослідженими судом письмовими доказами.

Згідно з положеннями статей 1, 37 Закону України «Про нотаріат», у редакції 1993 року, чинній на час складання спірного доручення, у населених пунктах, де немає нотаріусів, нотаріальні дії, передбачені статтею 37 цього Закону, зокрема, посвідчення довіреностей, вчиняються посадовими особами органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 37 Закону "Про нотаріат" та статей 38, 42, 59 Закону України від 21 травня 1997 року "Про місцеве самоврядування в Україні" повноваження посвідчувати довіреності належало посадовим особам виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, на яких такий обов`язок покладено даним виконавчим органом або сільським, селищним, міським головою, а також цьому голові.

Таким чином, на час посвідчення оспорюваного правочину, повноваження посвідчувати довіреності у населених пунктах, де немає нотаріусів належало посадовим особам виконавчих комітетів, з покладенням обов`язків на підставі рішення виконком) відповідної ради, розпорядження голови або самим головою ради.

Отже, за формою та змістом доручення відповідає чинному на момент його посвідчення законодавству і підстави для визнання такого доручення недійсним відсутні.

Позивач надав суду інформацію Сопачівської сільської ради вих.№ 102 від 11.03.2020 р. згідно якої значиться, що рішення виконкому сільської ради яке б надавало право секретарю сільської ради ОСОБА_15 вчиняти нотаріальні дії у 2002 р. та 2005 p. по Сопачівській сільській раді не приймалось. Разом з тим, наведений доказ, на думку суду не свідчить про те, що відповідне рішення не приймалось взагалі.

Таким чином, позивач також не довела, що посадова особа виконавчого комітету Сопачівської сільської ради не мала повноважень на проведення нотаріальних дій, в тому числі, посвідчення доручення.

Що стосується визнання недійсним договору дарування житлового будинку АДРЕСА_1 від 05.08.2005 року номер в реєстрі 1945, то за змістом позовних вимог, такою підставою позивач вважає відсутність у ОСОБА_8 належних повноважень, тобто, підстава недійсності цього правочину є похідною і пов`язана з недійсністю доручення. Таким чином, за відсутності підстав для визнання недійсною довіреності ОСОБА_10 №58 від 20.07.2005 року, жодних інших підстав визнання недійсним договору дарування ОСОБА_5 в позові не навела, і таких підстав суд не вбачає.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 є недоведеними та безпідставними і її позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_5 до Вараської міської ради Рівненської області, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Володимирецької районної державної нотаріальної контори про визнання правочину недійсним - відмовити.

Повний текст рішення буде проголошено 06 квітня 2021 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У відповідності до п.15.5) розділу Х111 Прикінцеві положення, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

С У Д Д Я :

Повний текст рішення проголошено 06 квітня 2021 року

Учасники:

Позивач: ОСОБА_5 , мешканка АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 17 червня 1998 року, РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідачі:

1.Вараська міська рада Рівненської області, майдан Незалежності, 1, м. Вараш, .

2. ОСОБА_6 , мешканець АДРЕСА_3 .

3. ОСОБА_7 , мешканка АДРЕСА_3 .

4. ОСОБА_8 , мешканець АДРЕСА_3 .

Третя особа: Володимирецька районна державна нотаріальна контора, смт Володимирець, вул. Соборна, 20, Рівненської області, .