Дата документу 23.06.2021
Справа № 334/815/21
Провадження № 2-др/334/14/21
23 червня 2021 року м. Запоріжжя
Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді Бредіхіна Ю.Ю.,
за участю секретаря Коваль К.С.,
представника відповідача-3 адвоката Габуєва Г.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про вселення,
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2021 року відмовлено у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про вселення у повному обсязі.

09.06.2021 року від представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Габуєва Георгія Юрійовича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі. В обґрунтування своєї заяви представник вказує на те, що між ОСОБА_4 та адвокатським об`єднанням «Право Студія», адвокатом якого він є, укладено договір про надання правової допомоги від 05.03.2021 року №29-21. На виконання умов вказаного договору адвокатами об`єднання надані ОСОБА_4 правову допомогу, за яку відповідач очікує сплатити 5451 грн.

Відтак, керуючись приписами статті 137 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України), просить стягнути названу вище суму судових витрат з позивача на користь відповідача ОСОБА_4 .

Статтею 246 ЦПК України визначено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

У судовому засіданні позивач заперечив проти задоволення заяви відповідача, вказавши на те, що він є добросовісним власником та сусідом, і саме відповідачі порушують його права, отже підстав для задоволення заяви немає.

Також позивачем перед початком судового засідання подано заяву за змістом якої він просить рекомендувати відповідачам виділити свої долі власності та позбавити їх права першого покупця.

Під час судового засідання позивач визнав, що вказана заява немає відношення до питання, що розглядається судом, а тому просив суд залишити її без розгляду.

Представник заявника адвокат Габуєв Г.Ю. підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі та просив задовольнити її у повному обсязі.

Заслухавши учасників справи, дослідивши доводи заяви представника відповідача, додані до неї документи суд вважає, що заяву необхідно задовольнити частково з таких підстав.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до приписів статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Верховний Суд у своїй практиці сформулював позицію за змістом, якої практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст. 141 ЦПК України).

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

За змістом поданої заяви відповідач просить стягнути з позивача вартість наданих йому послуг АО «Право Студія» у суді в сумі 5451грн, з яких 400 грн за правову консультацію щодо заявленого позову, 1000 грн. за підготовку відзиву на позовну заяву, 4000 грн. за представництво інтересів у судових засіданнях та 51 грн поштових витрат.

На підтвердження очікуваних витрат на професійну правничу допомогу суду надано копію звіту адвокату за договором про надання правової допомоги від 05.03.2021 року №29-21.

Окрім того матеріали справи містять договір про надання правової допомоги між АО «Право Студія» та ОСОБА_4 від 05.03.2021 року №29-21, ордер на надання правничої (правової) допомоги від 16.03.2021, виданого АО «Право Студія», фіскальних чеків про поштові відправлення АТ "Укрпошта" від 09.03.2021.

Між адвокатським об`єднанням «Право Студія» (виконавець) та ОСОБА_4 (замовник) укладено договір про надання правової допомоги від 05.03.2021, відповідно до п. 1.1 та 2.1 якого виконавець зобов`язується надавати правову допомогу клієнту відповідно до професійних обов`язків адвоката щодо представництва його інтересів у судах, а клієнт (замовник) зобов`язується прийняти (отримати) та оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Додатком №1 від 05.03.2021 до вказаного договору визначено розміри гонорару за надання правової допомоги, яка надається виконавцем:

Відповідно до п. 4.1 договору оплату за надані послуги замовник зобов`язаний здійснити у день надання виконавцем конкретного виду правової допомоги, за виключенням, що передбачені у п. 4.2 даного договору.

Згідно з п. 4.2 договору складання документів ( в тому числі, але не виключно, процесуальних документів, звернень, адвокатських запитів) здійснюється на умовах повної передоплати.

Пунктом 6.10 договору сторони погодили, що договір діє до 31.12.2021 року.

Матеріалами справи підтверджується підготовка АО «Право Студія» відзиву на позовну заяву від 06.03.2021, відправка учасникам справи відзиву ОСОБА_5 та здійснення представництва його інтересів у судових засіданнях адвокатами об`єднання.

У своєму відзиві ОСОБА_5 , попередньо визначаючи розмір судових витрат на правову допомогу, вказав, що він очікує понести витрати, пов`язані із здійсненням представництва у суді (участь у судових засіданнях) у розмірі 1000 грн., що узгоджується із наданим суду звітом та самою заявою.

Крім того, у цьому відзиві ОСОБА_5 також вказує на те, що на момент подання відзиву він вже поніс витрати у розмірі 400 грн. за консультацію та 1000 грн. за складення відзиву. Тобто вказана сума за твердженням відповідача не є очікуваними витратами, а є вже понесеними ним. Такий порядок повністю узгоджується із умовами договору, укладеного між ОСОБА_5 та адвокатським об`єднанням, і фактичного спростування цього твердження у матеріалах справи немає.

Будь-яких документів, які б підтверджували факт оплати цих послуг адвоката суду не надано.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України закріплено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, суд відхиляє доводи адвоката Габуєва Г.Ю. про те, що ОСОБА_5 , вказуючи на факт вже понесення вказаних витрат, помилився, адже доводів самого відповідача з цього приводу суду не надано.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові у справі № 755/9215/15-ц від 19.02.2020 вказала, що із запровадженням з 15 грудня 2019 року змін до ЦПК законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Колегія суддів зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Враховуючи викладене, приписи чинного ЦПК щодо можливості стягнення судових витрат, які очікує понести сторона та надані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявника в частині вимог стосовно витрат, пов`язаних із участю адвоката у судових засіданнях, та витрат на поштову відправку.

Керуючись статтями 246, 268, 270 ЦПК України, суд

вирішив

Заяву представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Габуєва Георгія Юрійовича про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) суму судових витрат на правову допомогу у розмірі 4051 (чотири тисячі п`ятдесят одна) гривня.

В задоволені решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду або через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 24.06.2021 року.

Суддя: Ю.Ю. Бредіхін