КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 року

м. Київ

справа № 757/14438/20-ц

провадження № 22-ц/824/7437/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А.(суддя-доповідач)

суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.

за участі помічника, який за дорученням судді здійснює повноваження секретаря судового засідання - Виноградової А.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - Державна виконавча служба України, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Правекс банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД Еліт Сервіс»

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіаремонтне підприємство «УРАРП»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1

на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2021 року про закриття провадження у складі судді Бусик О.Л.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби України, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Еліт Сервіс», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіаремонтне підприємство «УРАРП» про визнання недійсним прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, визнання недійсним та скасування протоколу проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, скасування акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, визнання недійсним та скасування протоколу проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, скасування акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 29 грудня 2012 року були проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Зауважувала, що під час організації та проведення прилюдних торгів з реалізації вищевказаної квартири були допущені суттєві порушення вимог законодавства.

Підставою для визнання електронних торгів недійсними вважала порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, а саме: порушення вимог п.п. 3.5, 3.9, 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

19 квітня 2021 року представником ТОВ «Авіаремонтне підприємство «УРАРП» - Коваленко Н.О. подано клопотання про закриття провадження у справі.

В обґрунтування клопотання представник третьої особи посилається на те, що у лютому 2013 року позивач звернулася до суду з позовом до Державної виконавчої служби України, товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Еліт Сервіс», третя особа ПАТ КБ «Правекс банк» про визнання недійсним прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, визнання недійсним та скасування протоколу проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, скасування акту державного виконавця про реалізацію предмету іпотеки.

Зазначала, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2013 року у справі №757/11581/13-ц позов задоволено частково. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 10 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2014 року, вказане рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, посилаючись на п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України просила закрити провадження у справі.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2021 року провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 25 травня 2021 рокупозивач звернуласядо суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки вважає ухвалу незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм чинного законодавства.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що дійсно в Печерському районному суді м. Києва та Апеляційному суді м. Києва розглядалася цивільна справа №757/11581/13-ц за позовом того самого позивача, з тим самим предметом позову. Проте підстави позову та сторони були різними.

Так, у позові, поданому у травні 2020 року, з-поміж іншого, підставою для задоволення позовних вимог було зазначено про порушення відповідачами п. 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме не повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів та стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу.

Окрім того, в якості третьої особи було залучено нового власника нерухомого майна ТОВ «Авіаремонтне підприємство «УРАРП», яке придбало об`єкт нерухомості у ПАТ «Правекс Банк» за договором купівлі-продажу.

Зауважує, що справи №757/11581/13-ц та №347/2115/17 схожі за предметом позову, але не є тотожними, що виключає можливість закрити провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

12 липня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив представника третьої особи Коваленко Н.О. на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому остання просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Інші учасники справи не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала та просила залишити без змін оскаржувану ухвалу.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не сповістили, клопотання про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходили.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, місцевий суд виходив з того, що під час розгляду даної справи було встановлено факт існування рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 липня 2014 по справі № 757/11581/13-ц, яке набрало законної сили, між тими самими сторонами, про той самий предмет, з наданням правової оцінки у такому рішенні обставинам та підставам позову, заявленим у даній справі.

Статтею 263 ЦПК України установлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Проте, ухвала суду не відповідає указаним нормам, що, відповідно до статті 379 ЦПК України, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що у квітні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до Державної виконавчої служби України, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс банк», товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Еліт Сервіс», третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Авіаремонтне підприємство «УРАРП», про визнання недійсним прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, визнання недійсним та скасування протоколу проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, скасування акту державного виконавця про реалізацію предмету іпотеки.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, у лютому 2013 року позивач вже зверталася до суду з позовом до Державної виконавчої служби України, товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Еліт Сервіс», третя особа ПАТ КБ «Правекс банк», про визнання недійсним прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, визнання недійсним та скасування протоколу проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, скасування акту державного виконавця про реалізацію предмету іпотеки.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2021 року провадження у даній цивільній справі закрито.

При постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції встановив, що сторони, предмет і підстави позовів в обох вищевказаних справах є ті самі.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Як убачається з матеріалів справи, а також зі змісту судових рішень у справі №757/11581/13-ц, предметом спору є прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, що є предметом іпотеки, а саме: квартири АДРЕСА_1 , які були проведені 29 грудня 2012 року.

Як на підставу для звернення у 2013 році до суду з позовом про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, визнання недійсним та скасування протоколу проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, скасування акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки ОСОБА_1 посилалася на порушення п.п. 3.4, 3.2., 3.5., 3.9 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, що, на думку позивача, є підставою для визнання вказаних прилюдних торгів з реалізації предмету іпотеки недійсними.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2013 року у справі №757/11581/13-ц позов задоволено частково.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 10 липня 2014 року вказане рішення суду скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2014 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 липня 2014 року залишено без змін.

Звертаючись з позовом про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, визнання недійсним та скасування протоколу проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, скасування акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки у 2020 році ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги, серед іншого, порушенням п.п. 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна щодо не повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів та стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що при зверненні до суду з позовом у 2013 році у справі №757/11581/13-ц ОСОБА_1 як на підставу для звернення посилалась на порушення п.п. 3.4, 3.2., 3.5., 3.9 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а при зверненні з позовом у 2020 році у даній справі, підставою позивачем зазначено, серед іншого, порушенням п.п. 3.11 Тимчасового положення.

Закриття провадження у справі можливе лише за умови, якщо рішення, що набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто співпадають сторони, предмет і підстави позовів.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення, а підстава - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Отже, відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду чинності.

Зважаючи на викладене, колегія суддів доходить висновку, що підстави для звернення ОСОБА_1 з позовами про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, визнання недійсним та скасування протоколу проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, скасування акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки у справах №757/11581/13-ц та №757/14438/20-ц є різними, стосуються різних обставин, які стали підставою звернення з відповідним позовом.

Окрім того, зі змісту позовів установлено, що і сторони в указаних справах також не є аналогічними, що виключає тотожність поданих ОСОБА_1 позовних заяв.

Згідно частини третьої статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина перша статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя. У доктрині Європейського суду з прав людини та його практиці «право на суд» передбачено, зокрема, що особа повинна мати доступ до незалежного, неупередженого та компетентного суду.

Отже, колегія доходить висновку, що місцевий суд належним чином не дослідив матеріали справи, не врахував вищенаведені обставини, у зв`язку з чим зробив передчасний та помилковий висновок про закриття провадження у справі, що призвело до неправильного вирішення справи та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, та, відповідно до статті 379 ЦПК України, є підставою для скасування такої ухвали з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2021 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Повне судове рішення складено «13» липня 2021 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.В. Желепа

О.Ф. Мазурик