Провадження № 22-ц/812/1094/21

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року м. Миколаїв

справа № 484/62/20

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Тищук Н. О.,

суддів Шаманської Н.О., Ямкової О.О.,

із секретарем Біляєвою В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, ухвалене 17 березня 2021 року суддею Шикерею І.А. в приміщенні цього ж суду, (повне рішення складено 24 березня 2021 року), у цивільній справі за позовом

ОСОБА_1 до

ОСОБА_2

про визнання заповіту недійсним,

У С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту нікчемним. Уточнивши позовні вимоги просила визнати заповіт недійсним.

Позивачка зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на майно - житловий будинок по АДРЕСА_1 . Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, вона дізналась, що приблизно за місяць до смерті бабуся склала заповіт, яким усе належне їй майно заповіла ОСОБА_2 . Заповіт було складено 01.12.2016 року та посвідчено приватним нотаріусом Цихонею В.А. дома у її бабусі, в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Підписано заповіт не бабусею, а ОСОБА_6 , нібито з тих підстав, що бабуся мала вади зору тому не могла підписати заповіт сама.

Посилаючись на те, що вона є єдиним спадкоємцем майна бабусі та на те, що заповіт було підписано без прочитання його вголос для заповідачки, що підтвердили свідки у судових засіданнях за позовом про визнання заповіту нікчемним, ОСОБА_1 просила визнати заповіт недійсним.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала, посилаючись на те, що ОСОБА_3 проживала по сусідству, жила сама, її мати часто навідувала її. У 2015 році у ОСОБА_3 стався інсульт, внаслідок чого було паралізовано праву сторону тіла. На прохання ОСОБА_3 вони разом з матір`ю доглядали її протягом двох років. У грудні 2016 року у ОСОБА_3 стався другий інсульт, внаслідок чого їй стало вкрай важко ходити. Після цього вона запропонувала відповідачці скласти на неї заповіт та запросила для цього нотаріуса. Після складання заповіту нотаріус у присутності свідків зачитала його вголос, а підписала заповіт ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_3 не змогла цього зробити.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 березня 2021 року ОСОБА_1 у задоволенні позову відмовлено. Рішення мотивоване доведеністю у судовому засіданні факту прочитання нотаріусом заповіту вголос для спадкодавиці і самою спадкодавицею та недоведеністю того, що волевиявлення спадкодавиці не було вільним та не відповідало її внутрішній волі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення скасувати та задовольнити її позов, посилаючись на безпідставність висновку суду щодо прочитання заповіту вголос, оскільки при розгляді іншої справи і відповідачка і свідки пояснювали, що ОСОБА_3 особисто заповіт не читала. На доведеність цього вона просила суд дослідити аудіозапис судового засідання, проте у задоволенні цього клопотання судом було відмовлено.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с.71).

01.12.2016 року ОСОБА_3 був складений заповіт на ім`я відповідачки ОСОБА_2 на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельною ділянкою, наданою для його обслуговування, розташованого в АДРЕСА_1 . Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Цихонею В.А. дома у заповідачки, у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та підписано ОСОБА_6 .

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 вже зверталась до суду з позовом про визнання заповіту нікчемним, з тих підстав що спадкодавиця не мала вад чи хвороб, які б завадили їй підписати заповіт особисто.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 21 серпня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Первомайського міськрайонного суд Миколаївської області про відмову у задоволенні її позову залишено без змін (а.с. 38-39, 40-41).

Постановою Верховного Суду від 28 жовтня 2019 року, касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Миколаївського апеляційного суду від 21 серпня 2018 року та рішення Первомайського міськрайонного суд Миколаївської області про відмову у задоволенні її позову залишено без змін.

Вказано, що суди дійшли обгрунтованого висновку про недоведеність позивачем обставин, які могли б свідчити про нікчемність заповіту.

Згідно посвідчувального напису нотаріуса, зазначеного в самому заповіті, у зв`язку з хворобою ОСОБА_3 , за її дорученням, в її та нотаріуса присутності, текст заповіту підписано ОСОБА_6 . Заповіт повністю прочитаний уголос заповідачем до його підписання у присутності запрошених нею свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , даний заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 5989 (а.с.63).

Посвідчення заповіту відбулося при двох свідках, які не є ані спадкоємцями за заповітом, ані членами сім`ї чи близькими родичами ОСОБА_7 . Дієздатність свідків була перевірена нотаріусом.

Зазначене було також підтверджено у судовому засіданні і показаннями свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а також письмовими показаннями свідка ОСОБА_4 .

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 ЦК України.

Згідно з ч.2 ст.1248 ЦК України, нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (ст.1253 цього Кодексу).

Відповідно до ч.2 ст.1253 ЦК України, у випадках, встановлених абз.3 ч.2 ст.1248 і ст.1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов`язковою.

Згідно ч. 1 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Отже, як вбачається з позовних вимог, підстава позову а саме факт непрочитання заповідачем вголос заповіту може свідчити про порушення вимог щодо його форми та посвідчення, а відтак про нікчемність.

Разом з тим, судом першої інстанції обгрунтовано встановлено, що нотаріусом під час посвідчення оскаржуваного заповіту було дотримано вимоги ст.ст.1248, 1253 ЦК України, а волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі.

Доказів на противагу цьому не здобуто.

Щодо клопотання про дослідження технічного звукозапису судового засідання в іншій справі, колегія суддів зауважує на те, що воно було розглянуто судом першої інстанції і в його задоволенні було відмовлено.

Отже, враховуючи недоведеність позивачем обставин, які б могли свідчити про факт непрочитання заповідачем вголос заповіту, суд дійшов правильного висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування правильного по суті рішення, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.

Відтак, відсутні і підстави для перерозподілу судових витрат.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: Н.О.Шаманська

О.О.Ямкова

---------------------------------

Повну постанову складено 8 липня 2021 року