Справа № 2а-2267/11
Провадження № 2-ав/408/1/21
У Х В А Л А

«12» липня 2021 року Біловодський районний суд Луганської області,

в складі: головуючого-судді: Булгакової Г.В.

при секретарі: Ришковій Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Біловодськ Луганської області

справу з розгляду питання про можливість відновлення втраченого судового провадження в адміністративні справі № 2а-2267/11 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради про перерахунок та виплату недоотриманих коштів,-

встановив:

Ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 14 червня 2021 року ініційовано відновлення втраченого судового провадження по адміністративній справі № 2а-2267/11 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради про перерахунок та виплату недоотриманих коштів.

Сторони по справі в судове засідання не прибули, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, уповноважених представників до суду не направили.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

За приписами статті 384 КАС України відновлення повністю або частково втраченого судового провадження в адміністративній справі, закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрите, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно зі ст.385 КАС України втрачене судове провадження в адміністративній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Відповідно до ст.386 КАС України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 1, 2 статті 389 КАС України передбачено, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги:

а) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо);

б) документи, надіслані (видані) адміністративним судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів;

в) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи;

г) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи;

ґ) відомості Єдиного державного реєстру судових рішень;

д) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі;

е) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Згідно з частиною 1 статті 390 КАС України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Відповідно до частини 2 статті 390 КАС України в ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідки в.о. керівника апарату Біловодського районного суду Луганської області адміністративна справа № 2а-2267/11 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради про перерахунок та виплату недоотриманих коштів до архіву Біловодського районного суду Луганської області не передавалось.

Однак з інформації, яка міститься на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/26899158#, встановлено, що дійсно по адміністративній справі № 2а-2267/11 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради про визнання дій посадових осіб Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради незаконними, зобов`язання здійснити перерахунок і виплату недоотриманих коштів по щомісячній виплаті мінімальної заробітної плати сім`ям на кожну дитину шкільного віку, які стали інвалідами або знаходяться на диспансерному обліку по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи 21 жовтня 2011 року було ухвалено постанову.

28 квітня 2012 року за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Свердловського міського суду Луганської області від 21 жовтня 2011 року у справі № 2а-2267/11/1226 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради про перерахунок та виплату недоотриманих коштів ухвалено постанову апеляційної інстанції, що підтверджується інформацією, яка міститься на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/24075953.

Факт ухвалення постанов першої та апеляційної інстанції, підтверджується листом № 5299 від 02.11.2017 року ВПВР ГТУЮ у Луганській області щодо результатів виконання за виконавчим листом № 2а-2267/11.

Судом досліджені матеріали з втраченого судового провадження, а саме: копія виконавчого листа по адміністративній справі № 2а-2267/11, копія постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2012 року, лист № 5299 від 02.11.2017 року ВПВР ГТУЮ у Луганській області щодо результатів виконання за виконавчим листом № 2а-2267/11.

Отже, з метою захисту прав осіб, які брали участь у справі, осіб питання про права та обов`язки яких вирішувалися постановою Свердловського міського суду Луганської області від 21 жовтня 2011 року та постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2012 року, враховуючи, що відповідно до Законом України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя окремими судами в районі проведення антитерористичної операції змінено територіальну підсудність судових справ, але передачі матеріалів адміністративної справи № 2а-2267/11 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради про перерахунок та виплату недоотриманих коштів відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності до Біловодського районного суду Луганської області не здійснено, а Свердловський міський суд Луганської області знаходиться на тимчасово окупованій території, що виключає доступ до цивільних справ, які залишилися у м.Довжанськ (колишня назва м.Свердловськ), суд приходить до висновку про необхідність відновлення втраченого судового провадження в частині вище досліджених документів.

На підставі викладеного, керуючись розділом V КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відновити втрачене судове провадження по адміністративній справі № 2а-2267/11 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради про перерахунок та виплату недоотриманих коштів в частині:

- постанови Свердловського міського суду Луганської області від 21 жовтня 2011 року по адміністративній справі № 2а-2267/11 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради про перерахунок та виплату недоотриманих коштів в наступній редакції:

Справа № 2-а-2267/11

ПОСТАНОВА

21 жовтня 2011 року

Суддя Свердловського міського суду Луганської області Бабенко С.Ш., розглянувши у порядку скороченого провадження у залі суду міста Свердловська Луганської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради про визнання дій посадових осіб Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради незаконними, зобов`язання здійснити перерахунок і виплату недоотриманих коштів по щомісячній виплаті мінімальної заробітної плати сім`ям на кожну дитину шкільного віку, які стали інвалідами або знаходяться на диспансерному обліку по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулась з позовом до суду, в обґрунтовування своїх вимог зазначивши, що вона має дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка згідно п.5 ст.27 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має статус постраждалої дитини, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 та перебуває на обліку в УПСЗН виконкому Свердловської міської ради, як дитина яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 8 ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачена щомісячна виплата мінімальної заробітної плати сім`ям на кожну дитину шкільного віку, які стали інвалідами або які знаходяться на диспансерному обліку по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи. Мінімальна заробітна плата складала: з 01.10.2010р. - 907,00 грн, з 01.12.2010р. - 922,00 грн, з 01.01.2011р. - 941,00 грн, з 01.04.2011р. - 960,00 грн.

Позивач як мати дитини, що постраждала від Чорнобильської катастрофи, маючи право захистити інтереси своєї дитини, звернулась до УПСЗН виконкому Свердловської міської ради з вимогою здійснити перерахунок і виплату недоотриманих коштів, але одержала відмову, у зв`язку з тим, що розмір щомісячної виплати, передбаченої зазначеним законом, визначено Постановою КМУ №649 від 20.04.2007р. у розмірі 32 грн на місяць, і що законом про Державний бюджет України не передбачено інших коштів, тобто її доньці ОСОБА_2 були нараховані та виплачені наступні суми із розрахунку 32,00 грн щомісячно, а саме, за жовтень, листопад, грудень 2010р. на загальну суму 96,00 грн, за січень та лютий 2011р. на загальну суму 64 грн, тоді як треба було нарахувати: з 01.10.2010р. по 30.11.2010р. - 907,00 грн х 2 місяця = 1814,00 грн, за 01.12.2010р. - 922,00 грн х 1 місяць = 922,00 грн, з 01.01.2011р. по 28.02.2011р. - 941,00 грн х 2 місяця = 1882,00 грн, а всього на загальну суму 4618,00 грн.

Загальна сума боргу відповідача перед позивачем станом на 01.03.2011р. складає із розрахунку 4618,00 грн - 160,00 грн = 4458,00 грн.

Позивач вважає дії відповідача по невиплаті допомоги на дитину, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи неправомірними та незаконними і такими, що порушують право її дитини на соціальний захист.

Позивач просить суд визнати дії посадових осіб Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради в недонарахуванні та недовиплаті належних коштів по щомісячній виплаті мінімальної заробітної плати сім`ям на кожну дитину шкільного віку, які стали інвалідами або які знаходяться на диспансерному обліку по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи згідно п.8 ст.30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", неправомірними, зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити на користь її доньки ОСОБА_2 заборгованість по щомісячній виплаті у розмірі 4458,00 грн з 01.10.2010р. по 01.02.2011р., зобов`язати відповідача нараховувати та виплачувати ОСОБА_2 щомісячну мінімальну заробітну плату до закінчення школи з урахуванням ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради Константинов М.Ф. надав заперечення проти позову, в яких посилається на те, що виплати грошової допомоги різним пільговим категоріям потребують фінансування з Державною бюджету України, їх обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим законом, крім Закону України "Про Державний бюджет України", головним розпорядником бюджетних коштів є Міністерство соціальної політики України, а розпорядником коштів, які надходять в якості субвенцій тощо, є управління праці та соціального захисту населення. Останнім здійснювати призначення допомоги, компенсацій та інше в ручному режимі заборонено, так як призначення державної допомоги, компенсації здійснюється автоматизовано згідно з програмним забезпеченням, яке розробляється та надходить від інформаційно-обчислювального центру на замовлення Міністерства соціальної політики України. Беручи до уваги що в Україні ведеться робота по приведенню пільгових виплат згідно з Бюджетним Кодексом України, на основі Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" та згідно Закону України №3491 від 14.06.2011р. "Про внесення змін в Закон України "Про державний бюджет України на 2011 рік", який вступив в силу 19.06.2011р., Кабінет Міністрів України на виконання вимог закону від 14.06.2011р. прийняв постанову №745 від 06.06.2011р. "Про встановлення деяких виплат, котрі фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", у зв`язку чим дії відповідача є законними та обґрунтованими, підстав для задоволення позову не вбачає.

Дослідивши матеріали справи і надані докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.6 КАС ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, діє чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст.99 ч.2 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Ухвалою судді Свердловського міського суду Луганської області відповідно до вимог ст.ст.100,107 КАС України при відкритті провадження по даній справі позовна заява в частині визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити нарахування та виплату соціальної допомоги за період з 01.10.2010р. по 25.12.2010р. залишена без розгляду у зв`язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку звернення з позовом до адміністративного суду, та відкрите скорочене провадження у справі про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити нарахування та виплату належних сум щомісячної державної соціальної допомоги з 26.12.2010р.

Відповідно до ст.87 ч.1 п.9 Бюджетного кодексу України, при здійсненні бюджетного процесу положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать закону про Державний бюджет України.

Відповідно до ч.2 ст.95 Конституції України, виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямовання цих видатків.

Відповідно до рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007р. та від 22.05.2008р. відносно Законів України "Про Державний бюджет на 2007 рік" та "Про Державний бюджет на 2008 рік", положення яких стосуються соціальних гарантій окремих категорій населення, визнано такими, що не відповідають Конституції України деякі статті цих Законів. При цьому, Рішення Конституційного Суду України не зобов`язало гілки влади зробити зусилля до приведення у відповідність бюджету.

Згідно з Бюджетним Кодексом України, на основі Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" та згідно Закону України №3491 від 14.06.2011р. "Про внесення змін в Закон України "Про державний бюджет України на 2011 рік", який вступив в силу 19.06.2011р., Кабінет Міністрів України на виконання вимог закону від 14.06.2011р., 6 червня 2011 року прийняв постанову №745 "Про встановлення деяких виплат, котрі фінансуються за рахунок коштів державного бюджету".

За даними свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в графі мати зазначено ОСОБА_1 , позивача по справі. ОСОБА_2 є дитиною, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 29.05.2001р.

Відповідно до корінця медичного висновку №9 про дитину-інваліда віком до 18 років, виданого 11.03.2010р., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має вроджені фізичні вади.

Відповідно до листа Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради від 29.03.2011р. вих.№01/18-5-58-01/11 виплати позивачу проводились та проводяться у порядку та розмірах, визначених діючим на момент виплати законодавством України, та у межах коштів, передбачених на ці цілі державним бюджетом України, тому немає підстав для здійснення перерахунку та проведення доплат до виплачених розмірів.

Відповідно до довідки про доходи серії о/р 703383, виданої 29.03.2011р. Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради, ОСОБА_1 отримала щомісячні виплати в січні, лютому, жовтні, листопаді та грудні 2011р. у розмірі по 32 грн на місяць.

Відповідно до п.8 ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (редакція Закону України від 06.06.1996р.) передбачена щомісячна виплата мінімальної заробітної плати сім`ям на кожну дитину шкільного віку, яка стала інвалідом або перебуває на диспансерному обліку по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також дітям шкільного віку, батьки яких стали інвалідами І або II групи чи померли внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплата цієї допомоги проводилась позивачу до 2007р. в порядку та розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996р., з 2007р. - проводиться в порядку та розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України №649 від 20.04.2007р. Статтею 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Частиною другою статті 95 Конституції України передбачено, що виключно законом про державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Згідно з ч.2 ст.4 Бюджетного кодексу України при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цього Кодексу та закону про державний бюджет України.

Виходячи із викладеного, виплата щомісячної допомоги, як дитині шкільного віку, яка стала інвалідом або перебуває на диспансерному обліку по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи, проводилась та проводиться у порядку та розмірах, визначених діючим на момент виплати законодавством України, та у межах коштів, передбачених на ці цілі державним бюджетом України. Тому немає підстав для здійснення перерахунку та проведення доплат до виплачених розмірів.

На підставі ст.ст.8,19,46,64 Конституції України, ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», керуючись ст.ст.6-18,86,87,94,99,100,122,158-163,167,183-2, 186,254-255 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

У позові ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради про визнання дій посадових осіб Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради незаконними, зобов`язання здійснити перерахунок і виплату недоотриманих коштів по щомісячній виплаті мінімальної заробітної плати сім`ям на кожну дитину шкільного віку, які стали інвалідами або знаходяться на диспансерному обліку по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи, відмовити за необґрунтованістю.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання постанови суду апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя С.Ш.Бабенко

- постанови Донецького апеляційного адміністративного суду Луганської області від 28 квітня 2012 року по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на постанову Свердловського міського суду Луганської області від 21 жовтня 2011 року у справі № 2а-2267/11/1226 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради про перерахунок та виплату недоотриманих коштів в наступній редакції:

Головуючий у 1 інстанції - Бабенко С.Ш.

Суддя-доповідач - Ястребова Л.В.

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2012 року справа №2а-2267/11/1226

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Ястребової Л.В.

суддів апеляційного суду Ляшенка Д.В., Чумака С.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Свердловського міського суду Луганської області від 21 жовтня 2011 року у справі № 2а-2267/11/1226 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради про перерахунок та виплату недоотриманих коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради про визнання дій посадових осіб Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради в недонарахуванні та недовиплаті належних коштів по щомісячній виплаті мінімальної заробітної плати сім`ям на кожну дитину шкільного віку, які стали інвалідами або які знаходяться на диспансерному обліку по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи згідно п.8 ст.30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", неправомірними, зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити на користь її доньки ОСОБА_2 заборгованість по щомісячній виплаті у розмірі 4458,00 грн. з 01.10.2010р. по 01.02.2011р., зобов`язання відповідача нараховувати та виплачувати ОСОБА_2 щомісячну мінімальну заробітну плату до закінчення школи з урахуванням ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Свердловського міського суду Луганської області від 21 жовтня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням норм матеріального права.

Частиною 8 ст. 183-2 КАС України передбачено, що апеляційні скарги у справах, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, розглядаються апеляційними судами в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, і це підтверджується матеріалами справи, що позивач має неповнолітню дитину шкільного віку: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка віднесена до соціальної категорії дітей, як постраждала від Чорнобильської катастрофи, та яка має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796 (надалі - Закон №796) для дітей, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, перебувають на обліку у відповідача, який проводить певні соціальні виплати.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» потерпілим дітям, зазначеним у пунктах 1 - 6 статті 27 цього Закону, та їх батькам надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: щомісячна виплата 50 процентів мінімальної заробітної плати незалежно від інших виплат на кожну дитину шкільного віку, яка евакуйована із зони відчуження або народилася після ІНФОРМАЦІЯ_2 від батька, який на час настання вагітності матері, має підстави належати до категорії 1 або 2, або матері, яка на час настання вагітності або під час вагітності має підстави належати до категорії 1 або 2, а також на кожну дитину, яка проживала у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення.

Як встановлено, відповідач здійснював позивачу передбачену вказаною нормою Закону щомісячну виплату, але в розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Постанова КМУ № 836) 16,50 грн. та постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 20.04.2007 р. «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(далі Постанова КМУ № 649) - 32 грн.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом першої інстанції, спір між сторонами виник щодо розміру вищезазначених виплат.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 63 Закону передбачено, що фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, якою затверджений Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, встановлено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належить питання праці та соціального захисту населення.

Таким чином, відповідач є головним розпорядником коштів місцевого бюджету за рахунок субвенцій з державного бюджету та на нього покладений обов`язок щодо реалізації механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, зокрема, пільг громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Колегія суддів вважає необґрунтованим застосування відповідачем при виплаті компенсації на дитину розміру виплат, який встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 01.10.2010 року по 01.02.2011 року у розмірі 32 грн.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Постанови, положення, порядки готуються на підставі законів України, актів чи доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України, рішень урядових комітетів, доручень Прем`єр-міністра, Першого віце-прем`єр-міністра, віце-прем`єр-міністрів (пункт 10 розділу VI Тимчасового регламенту Кабінету Міністрів України від 05 червня 2000 року № 915).

Таким чином, нормативно-правові акти КМУ повинні відповідати актам вищої юридичної сили.

Згідно ст. 67 Закону України Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, конкретні розміри всіх видів доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Встановлений Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розмір щомісячної грошової допомоги дітям, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи не збільшувався, в той час як Законами України про мінімальну заробітну плату та про державний бюджет на відповідний рік розмір мінімальної заробітної плати збільшувався неодноразово, і вказаний розмір щомісячної компенсації є значно нижчим за відповідний, передбачений п. 6, 8 ч. 1 ст. 30 Закону України Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, кратний розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно ч.4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, тому до спірних правовідносин суд застосовує нормативний акт вищою юридичної сили - Закон України Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Ухвалою Свердловського міського суду Луганської області від 27 травня 2011 року позовна заява в частині визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити нарахування та виплату соціальної допомоги за період з 01.10.2010р. по 25.12.2010р. залишена без розгляду у зв`язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку звернення з позовом до адміністративного суду.

Враховуючи викладене, вимоги позивача підлягають задоволенню в частині визнання дій відповідача по недоплаті щомісячних виплат ОСОБА_1 , встановлених п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 26.12.2010 року по 01.02.2011 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з помилковим застосування норм матеріального та процесуального права, а потому апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню частково, а постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Свердловського міського суду Луганської області від 21 жовтня 2011 року у справі № 2а-2267/11/1226 - скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради по недоплаті позивачу щомісячних виплат, встановлених п. 6 ч.1 ст. 30 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 26.12.2010 року по 01.02.2011 року неправомірними.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення виконкому Свердловської міської ради на користь ОСОБА_1 недораховану суму щомісячних виплат, встановлених п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 26.12.2010 року по 01.02.2011 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Л.В.Ястребова

Судді: Д.В.Ляшенко

С.Ю.Чумак

Ухвала суду може бути оскаржена лише в частині дій суду щодо відновлення втраченого провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення.

Головуючий суддя: Г.В.Булгакова