Справа № 126/2518/19
Провадження № 22-ц/801/1150/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Рудь О. Г.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 рокуСправа № 126/2518/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого : Копаничук С.Г.

Суддів: Медвецького С.К., Денишенко Т.О.

за участю секретаря Очеретної М.Ю.

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Надбужжя плюс»

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Надбужжя плюс» на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 24 березня 2021 року, постановленого в приміщенні того ж суду під головуванням судді Рудь О.Г., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Надбужжя плюс» до ОСОБА_1 про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим,

в с т а н о в и в:

В грудні 2019 року ТОВ «Надбужжя Плюс» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про визнання укладеного ними строком на 5 років договору оренди земельної ділянки № 1055 від 09.01.2008 року, зареєстрованого у Бершадському відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 18.06.2008 року, кадастровий номер ділянки :04:002:0323, поновленим. Зазначили, що додатковою угодою до цього договору № 697 від 26.08.2009 року, строк дії цього договору змінено на 11 років.

Посилаючись на те, що згідно із п. 3.1 договору оренди після закінчення строку договору вони мають переважне право поновлення його на новий строк і на те, що вони не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору листом №250 від 09.05.2019 повідомили письмово ОСОБА_1 з пропозицією про поновлення договору оренди землі на умовах, зазначених у додатковій угоді №2 до договору оренди землі №1055 від 09.01.2008 року, проте відповіді не отримали , просили визнати договір поновленим визнання договору оренди землі поновленим.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 24 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Надбужжя Плюс», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просило оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Вказало, що як передбачено п. 1 додаткової угоди №697 до договору оренди землі №1055, строк дії цього договору закінчився 18.06.2019 року. Орендодавець у місячний строк не направила своїх заперечень щодо поновлення договору оренди землі на новий строк, а її заяви адресовані товариству «Надбужжя Плюс» про припинення з ним орендних відносин від 11.07.2018 р. та 07.06.2019 р. ,в порушення вимог ст. 78 та ч. 4 ст. 95 ЦПК України, пункту 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 р. «ДСТУ 4163-2003» ,не засвідчені у встановленому законом порядку, а тому не можуть бути допустимим доказом. Послалось на те, що згідно цього стандарту відмітку про засвідчення копії документа складають із слів «згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища дати засвідчення копії.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 24 березня 2021 року залишити в силі, а апеляційну скаргу без задоволення як безпідставну.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Судом встановлено, що 09.01.2008 року укладено договір оренди землі сільськогосподарського призначення № 1055, кадастровий номер :04:001:0163, строком на 5 років між ТОВ «Надбужжя плюс» та ОСОБА_1 . В подальшому, додатковою угодою № 697 від 26.08.2008 року строк дії цього договору змінено на 11 років.

Згідно із п. 3.1 договору вказаного договору: «Після закінчення строку цього договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк, У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку дії цього договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію».

Бажаючи скористатись переважним правом на укладення договору оренди та з метою продовжити його дію, ТОВ «Надбужжя плюс» 09.05.2019 року звернулось до ОСОБА_1 із листом-повідомленням, до якого було долучено проект додаткової угоди №2 з пропозицією продовжити дію договору оренди.

Проте, за рік до закінчення договору оренди, письмовою заявою від 11.07.2018 року ОСОБА_1 вже попередила товариство про небажання поновлювати з ним договір оренди на новий термін, просила звільнити та повернути після закінчення договору оренди належну їй земельну ділянку та не проводити її обробіток на новий період.

Заявою від 07.06.2019 року ОСОБА_1 лише підтвердила свої наміри не продовжувати договір оренди земельної ділянки з товариством.

Як вбачається з матеріалів справи, вказані заяви були зареєстровані в журналі вхідної кореспонденції ТОВ «Надбужжя Плюс» під вхідними номерами 29 та 24 від 11.07.2018 р. та 06.09.2019 р. відповідно.

Тобто, орендодавець у письмовій формі до закінчення строку договору оренди виявила волю не продовжувати з позивачем строк дії договору оренди і про її волевиявлення свідчать заяви повідомлення про припинення договірних відносин.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що орендодавець до закінчення строку договору оренди вже заперечила проти поновлення його дії на новий строк , що підтверджується її заявами, а тому ТОВ «Надбужжя плюс» втратило своє право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду ,оскільки суд невірно оцінив докази і встановив обставини у справі ,внаслідок чого дійшов необгрунтованого висновку про відмову у позові.

Частиною 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. ч.1,2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі» .

Частинами 1-6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» ( в редакції на час закінчення строку оренди) передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності).

Виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі"). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

До таких висновків у подібних до встановлених апеляційним судом правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у постановах у справах N 594/376/17-ц(провадження N 14-65цс18), від 21 листопада 2018 року у справі N 530/212/17 (провадження N 14-330цс18).

Згідно них необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Суд зазначене не врахував і дійшов неправильних висновків щодо відмови у задоволенні вимог про поновлення договору.

Доводи апеляційної скарги, про те, що у встановлений законом строк заперечення відповідача стосовно продовження строку дії договору оренди на адресу позивача не надходили, а її заяви про припинення договірних відносин від 11.07.2018 р. та 07.06.2019 р. не засвідчені у встановленому законом порядку, заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Строк дії договору оренди № 1055 від 09.01.2008 року, зареєстрованого в передбаченому законом порядку 18 червня 2008 року, визначено 5 років. Додатковою угодою №697 від 26.08.2009 року, зареєстрованою 26.08.2009 року (набрання чинності) , строк дії договору оренди змінено на 11 років.

Строк дії договору оренди від 09.01.2008 року закінчився 18 червня 2019 року.

Умовою припинення переважного права позивача на поновлення договору оренди землі відповідно до ст. 253 ЦК України, є наявність повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору в строк із 19 червня 2019 року по 19 липня 2019 року, однак обґрунтовані докази такого повідомлення відсутні.

Надані відповідачем заяви про відсутність наміру продовжувати строк договору оренди землі від 11.07.2018 року і від 07.06.2019 року колегією суддів до уваги не беруться, оскільки в порушення вимог ст. 78 та ч.4 ст. 95 ЦПК України та пункту 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 р. «ДСТУ 4163-2003» не засвідчені у встановленому законом порядку, а тому не можуть бути допустимим доказом повідомлення орендаря про заперечення у поновленні договорів оренди землі. Відповідно до зазначеного стандарту відмітку про засвідчення копії документа складають із слів «згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища дати засвідчення копії.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанцій про відмову у задоволенні позову є помилковим, а тому рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 24 березня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову, а саме визнати договір оренди земельної ділянки поновленим, оскільки відповідач не надала доказів належного повідомлення позивача про заперечення продовження договору оренди з ТОВ «Надбужжя Плюс».

Відповідно до п. 1, 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що вирішуючи даний спір суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з підстав встановлених п. 1, 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Надбужжя Плюс» до ОСОБА_1 про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Надбужжя плюс» задовольнити.

Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 24 березня 2021 року скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Надбужжя плюс» до ОСОБА_1 про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим задовольнити.

Договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 052486400:04:002:0323 за №1055, укладений 09.01.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Надбужжя плюс» та ОСОБА_1 , визнати поновленим на новий строк.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Надбужжя плюс», 24430, Вінницька область, Бершадський район, с. Чернятка, вул. Шевченка, буд. 22,

Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , 24430, Вінницька область, Бершадський район, с. Чернятка.

Головуючий С.Г. Копаничук

Судді: С.К. Медвецький

Т.О. Денишенко