Справа № 466/9186/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

в складі: головуючої судді Зими І.Є.

при секретарі Вітрук В.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні , в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів ,-

у с т а н о в и в:

23.11.2020 ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом. Просить суд ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, що стягується з ОСОБА_3 в її користь на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - з 1/20 частини від доходу відповідача, але не менше розміру двох прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, - на 10 000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02.08.2008р. по 22.02.2019р. За час подружнього життя, у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дочка - ОСОБА_4 , яка проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні.

20.11.2018р. Шевченківським райсудом м. Львова ухвалено рішення про стягнення з відповідача в її користь аліментів на утримання доньки в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів відповідача, до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення змінено постановою Львівського апеляційного суду від 18.02.2019 р. в частині розміру аліментів, що підлягають стягненню та вирішено стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/20 частки від його доходу щомісячно, але не менше розміру двох прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

При зменшенні розміру аліментів, суд апеляційної інстанції керувався тим, що в силу високого місячного доходу відповідача, 1/3 частка такого буде значно перевищувати прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

В свою чергу відповідач є фізичною особою-підприємцем та перебуває на спрощеній системі оподаткування третьої групи і сплачує 5% податку від доходу. Тому, при здійсненні розрахунку заборгованості останнього по сплаті аліментів, орган виконавчої служби керувався ч.2 ст.195 Сімейного кодексу України згідно якої, базою визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню з платників, які зареєстровані як ФОПи та перебувають на спрощеній системі оподаткування, є середня заробітна плата працівника для даної місцевості. На той час для Львівської області така становила: від вересня 2018 р. до березня 2020 р. від 8416 грн. до 9786 грн. Оскільки, 1/20 частка доходу відповідача становить суму, меншу за нижню граничну межу розміру аліментів, встановлену апеляційним судом, тому орган виконавчої служби стягує аліменти в розмірі двох прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що становить від 3888 грн. до 4436 грн. щомісячно за період вересень 2018 р. - березень 2020.

Позивач не згідна з таким розрахунком, оскільки вищевказані суми є вдвічі меншими 1/20 доходу відповідача, яку він фактично погодився сплачувати при розгляді справи судом.

Разом з тим зазначає, що матеріальний стан відповідача покращився, і крім того він отримує відсотки від депозитних вкладів у банку.

Таким чином, згідно розрахунку позивача, щонайменше він повинен сплачувати аліменти в розмірі 10 000 грн. щомісячно, і це буде дійсно відповідати 1/20 частині його загального місячного доходу, а також інтересам і потребам дитини.

Провадження у справі відкрито 09 грудня 2020 року, розгляд справи призначено у спрощеному позовному провадженні.

08.02.2021р. відповідач ОСОБА_3 подав відзив на позовну заяву, в якому не погоджується із вимогами позивачки з наступних підстав. Зокрема, вважає необґрунтованими твердження останньої про свій надзвичайно високий дохід, оскільки такий не є його чистим прибутком. Зокрема, не враховано витрати на податки, оренду офісів, техніки, бізнес подорожі, програмне забезпечення, засоби зв`язку та інтернет, витрати пов`язані з пошуком клієнтів, тощо. Разом з цим, позивачка з дитиною проживають у належній йому квартирі. Він, в свою чергу оплачує комунальні послуги у даному помешканні, сплачує аліменти на утримання дитини, оплачує навчання дочки та зайняття нею спортом, розваги, кафе, ресторани, лікування, купує одяг та іграшки. Середня сума витрат на утримання дочки за останні 4 місяці становить 24 902 грн. А кошти, згідно долучених позивачем квитанцій, вважає витраченими нею не зовсім доцільно на потреби дочки.

22.03.2021р. позивач ОСОБА_1 подала відповідь на відзив, в якому вважає необґрунтованими мотиви відповідача, зазначені у відзиві на позовну заяву, наполягає на задоволенні її вимог, з підстав, викладених в заяві. Додатково зазначила, що вона не має на меті збільшити розмір раніше стягуваних аліментів, а лише змінити спосіб їх стягнення, який відповідатиме 1/20 частині доходу відповідача, як це встановлено рішенням суду апеляційної інстанції. Такий розмір, згідно задекларованого доходу відповідача за 2019-2020 роки, становитиме 9 976,71 грн. в місяць.

24.02.2021р. відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в якому вважає необґрунтованими розрахунки позивача по відношенню до його доходів, такими що не відповідають дійсності і не підтверджені належними доказами.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Просили такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у своєму відзиві на позов та запереченнях. Крім того зазначив, що вже рішення суду з приводу даного спору, яке виконується. З моменту ухвалення вказаного судового рішення жодних змін у майновому стані ні позивача, ні відповідача не змінились.

Суд, вислухавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до такого висновку.

Як встановлено із матеріалів справи та не оспорюється сторонами, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 20.11.2018 р. у справі № 466/7239/18 ухвалено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, до досягнення дитиною повноліття.

Постановою Львівського апеляційного суду від 18.02.2019р. рішення суду першої інстанції в частині розміру аліментів, що підлягають стягненню змінено. Вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/20 частки від доходу відповідача щомісячно, але не менше розміру двох прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 06.09.2018р. і до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, обрання способу стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі здійснюється саме за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що дитина проживає разом із матір`ю позивачем по справі, якою обрано спосіб стягнення аліментів з батька дитини саме в 1/20 частині від його доходу.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від15.05.2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Разом з тим збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зміну способу стягнення аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу(ч. 2 ст. 182СК України).

Так, свої вимоги щодо зміни способу стягнення аліментів, позивач обґрунтовує тим, що що аліменти, які підлягають стягненню в її користь на утримання дитини на підставі постанови Львівського апеляційного суду від 18.02.2019р., в розмірі 1/20 частки від щомісячного доходу ОСОБА_3 слід обраховувати від доходу, який відповідач отримує як фізична особа-підприємець згідно з податковими деклараціями платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, що становитиме близько 10 000 грн. на місяць.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, позивачем не представлено суду аргументів на підтвердження того, що з часу присудження аліментів апеляційним судом, змінився стан здоров`я чи матеріальне становище дитини, платника чи отримувача аліментів, чи змінились взагалі будь-які обставини, що мають істотне значення.

Між тим, як згадувалось вище, постановою Апеляційного суду від 18 лютого 2019 року вирішено стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки, в розмірі 1/20 частки від його доходу щомісячно, але не менше розміру двох прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 06.09.2018 року і до досягнення нею повноліття.

Вказане судове рушення набрало законної сили, і в силу до ст. 129-1 Конституції України, є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Як вбачається з листа Залізничного відділу ДВС м. Львова від 19.12.2019р. (а.с. 195), орган виконавчої служби, враховуючи норми ч.ч.1, 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 195 Сімейного кодексу України, резолютивну частину виконавчого документу, розрахунок заборгованості по аліментах від 05.12.2019р. вих.. № 09-36/50605 складено державним виконавцем, виходячи з розміру двох прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про роз`яснення постанови Львівського апеляційного суду від 18лютого 2019 року щодо способу стягнення аліментів, оскільки резолютивна частина такої повністю відповідає положенням ст.ст.181, 183 Сімейного Кодексу України, у такій немає протиріч та недоліків.

Враховуючи вищевикладене та положення, зокрема, ч.3. ст. 181 та ч. 1 ст. 192 СК України, суд дійшов до переконання у відсутності достатніх підстав для зміни способу стягнення аліментів, визначеного постановою Львівського апеляційного суду від 18.02.2019р.

Між тим, позивач не позбавлена права звернутись до суду зі скаргою на дії державного виконавця з приводу неправильного трактування рішення суду в частині способу стягнення вищевказаних аліментів.

Також суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду, в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем в позовній заяві, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 81, 82, 133,137,141,263-265 ЦПК України, ст. 141,150,180-183, 192,199 Сімейного Кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відмовити за безпідставністю.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстрований АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту виготовлення повного його тексту, до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення виготовлено 18 березня 2021 року.

Суддя І. Є. Зима