ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/3519/21
Провадження № 22-ц/4820/1115/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Гриньова А. М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/3519/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником ОСОБА_2 , на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2021 року (суддя Бондарчук В. В., повне судове рішення складено 16 березня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У лютому 2021 року ОСОБА_3 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначав, що з 02 листопада 2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1 . Від спільного проживання мають доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . З листопада 2019 року подружні відносини припинили у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та поваги один до одного, постійними сварками. Мають різні погляди на життя та обов`язки. Вважає подальше проживання і збереження сім`ї неможливим. Дитина проживає з матір`ю. Спір про поділ спільного майна відсутній.

Тому позивач просив розірвати шлюб між ним і ОСОБА_1 , який зареєстрований Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 1916.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2021 року позов задоволено. Розірвано шлюб, зареєстрований 02 листопада 2016 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) між ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , актовий запис № 1916. Вирішено питання про судові витрати.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Суд не врахував інтереси малолітньої дитини, не вжив заходів для примирення подружжя. Вважає, що суд формально підійшов до вирішення спору, не з`ясував повно та всебічно взаємини подружжя, не забезпечив участь відповідачки у судовому засіданні та не надіслав рішення суду про розірвання шлюбу.

У засідання апеляційного суду учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені відповідно до вимог ЦПК України.

На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що з 02 листопада 2016 року ОСОБА_3 і ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстрований Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Від спільного проживання сторони мають доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружні відносини припинили.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що збереження шлюбу є неможливим, оскільки подружні відносини припинено. Подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, який наполягає на розірванні шлюбу.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (частина 1 статті 21 СК України).

За змістом положень частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частиною 1 статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами 3 і 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

На підставі частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (частина 3 статті 109 СК України).

Положеннями частини 1 статті 110, статтею 112 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на невжиття судом заходів щодо примирення сторін.

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до частини 7 статті 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Отже, надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Такий висновок узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі № 442/6319/16-ц.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказував, що у сім`ї відсутнє взаєморозуміння та повага, він не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачкою. Ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено. Збереження шлюбу суперечить його інтересам.

Установивши, що збереження нормальних сімейних відносин між сторонами є неможливим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, що відповідає вимогам статей 24, 56 СК України.

Крім того, з часу звернення позивача у лютому 2021 року з позовом до суду сторони не примирилися.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначила які вона вживає заходи щодо збереження сім`ї та відновлення подружніх відносин.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що суд не забезпечив участь відповідачки у судовому засіданні.

ОСОБА_1 про розгляд справи була повідомлена відповідно до вимог ЦПК України, 16 березня 2021 року подала до Хмельницького міськрайонного суду заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновок суду і впливали на його законність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 липня 2021 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта