Справа № 360/469/18
УХВАЛА

05 липня 2021 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді Герасименко М.М.,

за участю секретаря Рассказової М.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Бородянка цивільну справу за позовом Першого заступника прокурора Київської області, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, до Пилиповицької сільської ради Бородянського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державне підприємство «Клавдієвське лісове господарство», треті особи, на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Українська будівельна корпорація», Житлово-будівельний кооператив «Джерело», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 про визнання недійсними рішень, державних актів та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бородянського районного суду перебуває вказана цивільна справа за позовом першого заступника прокурора Київської області, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України про визнання недійсними рішень, державних актів та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння.

29 червня 2021 року від представника третьої особи ТОВ «ВФ «Українська будівельна корпорація» - адвоката Онищенка Т.О. до суду надійшло клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку із відсутністю, на думку заявника, у позивача відповідних повноважень здійснювати представництво Кабінету Міністрів України та подавати вказаний позов.

У підготовчому засіданні представник третьої особи ТОВ «ВФ «Українська будівельна корпорація» - адвокат Краснов І.В. вказане клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи, просив його задовольнити.

У підготовчому засіданні прокурор Храпа Ю.О. заперечувала щодо задоволення клопотання про залишення позову без розгляду.

Представник третьої особи ДП «Клавдієвське лісове господарство» - Баришенко С.В. заперечував щодо задоволення вказаного клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників, оглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 56 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення з позовом до суду) прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, чинній на момент звернення з позовом до суду) прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Частиною четвертою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Також, суд враховує висновок про застосування норми права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18. У вказаній постанові Верховний Суд дійшов висновку, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 лютого 2018 року прокурором направлено до Кабінету Міністрів України повідомлення № 05/1-410вих.18 про звернення до суду із зазначеним позовом в інтересах вказаного державного органу. Згідно клопотання, отриманого судом 21 квітня 2021 року, Кабінет Міністрів України просив проводити розгляд справи без участі його представника.

Крім того, в матеріалах справи міститься лист заступника Генерального прокурора № 05/1-704вих-17 від 30 листопада 2017 року, яким пред`явлення вказаного позову доручається прокуратурі Київської області.

У позовній заяві прокурор навів підстави для представництва інтересів держави, а також обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів (тобто навів підстави позову).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що доводи представника третьої особи стосовно недотримання прокурором процедури, встановленої ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» спростовуються матеріалами справи, а тому в задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду необхідно відмовити.

Керуючись ст. 56 ЦПК України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Українська будівельна корпорація» відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяМ. Герасименко