Справа № 454/629/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/811/200/21 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Савчук Г.В.,

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 16 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2012 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів та просить стягувати з відповідачки на його користь аліменти на неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/2 частини всіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття.

Заочним рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 31 березня 2014 року вирішено стягувати з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 450 грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 05 березня 2014 р. і до досягнення ними повноліття.

03 листопада 2020 р. ухвалою Сокальського районного суду Львівської області заочне рішення Сокальського районного суду Львівської області від 31 березня 2014 р. скасовано, відкрито провадження у справі.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 16 грудня 2020 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дітей закрито з тих мотивів, що набрало законної сили рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 27 серпня 2009 р. ухвалене з приводу спору між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала Сокальського районного суду Львівської області від 16 грудня 2020 року є незаконною і підлягає скасуванню.

Зазначає , що аліменти присуджуються тому з батьків, з ким проживають діти. Станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 діти проживали з матір`ю, проте з 2014 р. відповідачка змінила місце проживання і з дітьми не проживає, що підтверджується актами, складеними комісією сільської ради с. Поториця Сокальського району Львівської області. Апелянт, посилаючись на ч.4 ст. 273 ЦПК України, зазначає, що при зміні обставин, що впливають на розмір, тривалість чи припинення платежів, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Крім цього, вказує, що скориставшись нормами ЦПК України до закінчення підготовчого засідання 15 грудня 2020 р. подав заяву про зміну предмету позову, за що був сплачений судовий збір. Дану заяву Сокальський районний суд не взяв до уваги, а тому дійшов помилкових висновків у справі.

Просить ухвалу Сокальського районного суду Львівської області скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Пунктом 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити, оскільки на час звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_11 на спільних неповнолітніх дітей сторін, а також станом на теперішній час, існує та набрало законної сили рішення Червоноградського міського суду від 27 серпня 2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_11 аліментів на їх спільних неповнолітніх дітей.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується, виходячи із наступних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції (ч. 1 ст. 23 ЦПК).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави закриття провадження у справі визначено статтею 255 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У випадку зміни хоча б одного з цих елементів, позови не можна вважати тотожними, що позбавляє суд права закрити провадження у справі з відповідних підстав.

В розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування.

При визначенні підстави позову як елемента його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 27 серпня 2009р. у справі №2-2382/09 задоволено позов ОСОБА_11 до ОСОБА_1 та вирішено стягувати з останнього на її користь аліменти на неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 14 липня 2009 р. і до повноліття дітей.

У березні 2012 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів та просить стягувати з відповідачки на його користь аліменти на неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/2 частини всіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття.

Заочним рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 31 березня 2014 року вирішено стягувати з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 450 грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 05 березня 2014 р. і до досягнення ними повноліття.

03 листопада 2020 р. ухвалою Сокальського районного суду Львівської області заочне рішення Сокальського районного суду Львівської області від 31 березня 2014 р. скасовано, відкрито провадження у справі.

15 грудня 2020 року ОСОБА_1 подав заяву про зміну предмету позову, покликаючись на те, що з часу винесення рішення Червоноградським міським судом Львівської області від 27.08.2009р. про стягнення аліментів з ОСОБА_1 1975р.н., в користь ОСОБА_8 , 1985р.н. на утримання дітей ОСОБА_6 , 2006р.н., ОСОБА_7 , 2009р.н. змінилися обставини, що впливають на визначені періодичні платежі: відповідачка ОСОБА_11 позбавлена батьківських прав відносно дітей в користь яких отримує аліменти, відповідачка ОСОБА_11 довготривалий час відсутня у зареєстрованому місці проживання, ухвалою Сокальського районного суду Львівської області справа № 454/3438/14-ц від 11 грудня 2014р. оголошена в розшук, як боржник із сплати аліментів. Рішенням Сокальського районного суду від 15 травня 2014р. встановлено, що відповідач ОСОБА_11 не піклувалась про дітей, свідомо нехтувала своїми батьківськими обов`язками, не приймала участі у?матеріальному забезпеченні та вихованні дітей, з липня 2013 р. покинула зареєстроване місце проживання.

Сокальський районний суд Львівської області не розглянув та не дослідив заяву позивача ОСОБА_1 про зміну предмету позову від 15 грудня 2020 року, а тому дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі 454/629/14-ц.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, ухвала Сокальського районного суду Львівської області від 16 грудня 2020 року - до скасування скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 375, ст.ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 16 грудня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 16 липня 2021 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.