Номер провадження: 22-ц/813/1568/21
Номер справи місцевого суду: 523/239/15-ц
Головуючий у першій інстанції Пепеляшков О. С.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

за участю секретаря Сіваченко Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутністю учасників справи апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тихо, ша!» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Жилстрой», управління капітального будівництва Одеської міської ради, третя особа комунальне підприємство «Міське капітальне будівництво» про визнання права на отримання в натурі нежитлового приміщення після завершення будівництва житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА.

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з вказаним позовом та вказали, що 20.01.2010р. вони уклали з TOB «Альянс-Жилстрой» договір №48/1 купівлі-продажу майнових прав на нежитлове приміщення в об`єкті будівництва приміщення №1 під офіс, площею 37,60 кв.м., розташоване в об`єкті будівництва в цокольному поверсі за будівною адресою: АДРЕСА_1 . Але оскільки УКБ Одеської міської ради повідомило, що зважаючи на неналежне виконання TOB «Альянс-Жилстрой» договірних зобов`язань по будівництву житлових будинків перед УКБ Одеської міської ради та інвесторами фізичними та юридичними особами), всі підрядні договори, укладені TOB «Альянс-Жилстрой» були припинені шляхом підписання відповідної додаткової угоди, позивачі просили визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право на отримання в натурі після завершення будівництва житлового будинку АДРЕСА_2 , та введення його в експлуатацію, та відповідної реєстрації в установленому законом порядку, нежилого приміщення розташованого в цокольному поверсі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площиною 37,60 кв.м.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2015 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено повністю. Визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право на отримання в натурі після завершення будівництва житлового будинку й та введення його в експлуатацію та відповідної реєстрації в установленому порядку нежилого приміщення №1, розташованого в цокольному поверсі житлового будинку за будівельною адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 37,60 кв.м. Стягнено з ТОВ «Альянс-Жилстрой» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 40,60 грн. Стягнено з ТОВ «Альянс-Жилстрой» на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в сумі 40,60 грн. Стягнено з ТОВ «Альянс-Жилстрой» на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати в сумі 40,60 грн. Стягнено з управління капітального будівництва Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 40,60 грн. Стягнено з управління капітального будівництва Одеської міської ради на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в сумі 40,60 грн. Стягнено з управління капітального будівництва Одеської міської ради на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати в сумі 40,60 грн.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСББ «Тихо, ша!» просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що вказаним судовим рішенням порушено права скаржника, оскільки нежитлове приміщення, яке рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2015 року фактично було закріплено за позивачами, є приміщення насосної всього будинку, тобто є допоміжним приміщенням та яке призначене для задоволення потреб свіввласників багатоквартирного будинку та у відповідності до вимог чинного законодавства України є спільною сумісною власністю усіх співвласників будинку.

Сповіщення сторін.

У судове засідання, призначене на 09 червня 2021 року, сторони у справі не з`явились, були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Головуючий суддя Громік Р.Д. перебував у відпустці з 22 червня по 02 липня 2021 року, що підтверджується довідкою відділу кадрової роботи та управління персоналом; суддя-учасник колегії Драгомерецький М.М. перебував у відпустці з 22 червня по 02 липня 2021 року, що підтверджується довідкою відділу кадрової роботи та управління персоналом.

Повне судове рішення виготовлено 05 липня 2021 року, про що зазначено у вступній частині ухвали Одеського апеляційного суду.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах вимог позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині 4 статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 05 лютого 2020 року у справі №521/12093/19 (провадження №61-20975св19) дійшов наступного правового висновку: «відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В., апеляційний суд не врахував, що він звернувся до суду як особа, яка не брала участі у справі, вважаючи, що суд вирішив питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки (частина перша статті 352 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Тлумачення наведених вище норм процесуального права свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість дійти висновку щодо вирішення, чи невирішення судом першої інстанції питань про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Тобто апеляційному суду необхідно було відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В., а у разі з`ясування, що судовим рішенням питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не вирішувалося, закрити апеляційне провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України».

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02 липня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСББ «Тихо, ша!» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 липня 2019 року.

У частинах 1 та 2 статті 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що будівництво об`єкту розташованого за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , відбувалося на підставі укладених управлінням капітального будівництва Одеської міської ради та TOB «Альянс-Жилстрой» договорів про співпрацю по залученню інвестицій в будівництво 10-ти поверхового 1-секційного будинку з інженерними мережами в АДРЕСА_1 - № 38-05И від 20.05.2005 року (а.с. 74-75), додаткової угоди до неї № 1 від 02.08.2005р. щодо збільшення поверховості будівлі до 16 (а.с. 76) та контракту на виконання підрядних робіт № 38-05від 20.05.2005р. з відповідною додатковою угодою (т. 1, а.с. 71-73).

20.01.2010р. між TOB «Альянс-Жилстрой» та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 й ОСОБА_5 був укладений договір №48/1 купівлі-продажу майнових прав на нежитлове приміщення в об`єкті будівництва - приміщення №1 під офіс, площею 37,60 кв.м., розташоване в об`єкті будівництва в цокольному поверсі за будівельною адресою: АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 10-12).

Згідно з п. 2.1. договору, продавець продає, а покупці-співвласники купують майнові права на нежитлове приміщення №1 під офіс, загальною площею 37,60 кв.м., розташоване в об`єкті будівництва в цокольному поверсі за будівною адресою: АДРЕСА_1 в рівних долях: ОСОБА_1 - 265/1000, ОСОБА_6 - 359/1000, ОСОБА_5 - 376/1000.

Як вбачається з п. 2.3 договору право власності на майнові права у покупців - співвласників виникає з моменту їх повної оплати.

Відповідно до 3.1.2 продавець зобов`язаний після повної оплати майнових прав передати їх за актом прийому-передачі покупцям - співвласникам.

Згідно до п.5.1. договору вартість майнових прав на нежитлове приміщення становить 252 096 грн.

20.01.2010р. TOB «Альянс-Жилстрой» передав позивачам за актом прийому-передачі майнові права на нежитлове приміщення №1 під офіс, загальною площею 37,60 кв.м., розташоване в об`єкті будівництва в цокольному поверсі за будівельною адресою: АДРЕСА_1 в рівних частках: ОСОБА_1 - 265/1000, ОСОБА_6 - 359/1000, ОСОБА_5 - 376/1000 (т.1, а.с. 12).

Разом з тим 01.02.2012р. між управлінням капітального будівництва Одеської міської ради та TOB «Альянс-Жилстрой» було укладено додаткову угоду про зупинення контракту № 38-05 від 20.02.2005р. (т.1, а.с.91),

У відповіді на запит адвоката позивачів, УКБ Одеської міської ради повідомило, що зважаючи на неналежне виконання TOB «Альянс-Жилстрой» договірних зобов`язань по будівництву житлових будинків перед УКБ Одеської міської ради та інвесторами (фізичними та юридичними особами), всі підрядні договори, укладені TOB «Альянс- Жилстрой» були припинені шляхом підписання відповідної додаткової угоди (т.1, а.с. 96).

Позивачі виконали умови договору, укладеного між ними та TOB «Альянс-Жилстрой» в повному обсязі. Разом з тим, фактичне невизнання відповідачем майнових прав позивача на спірне нерухоме майно, призводить до порушення прав останнього.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що ОСББ «Тихо, ша!» не є стороною договору №48/1 купівлі-продажу майнових прав на нежитлове приміщення в об`єкті будівництва приміщення №1 під офіс, площею 37,60 кв.м., у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції не впливає на права і обов`язки ОСББ «Тихо, ша!».

Більш того, відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСББ «Тихо, ша!» було утворено тільки 10 вересня 2015 року, тобто після винесення оскаржуваного судового рішення.

Таким чином, ОСББ «Тихо, ша!» не є особою, права якої порушені у вказаній судовій справі.

Згідно частини 4 статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Необхідність визнання обов`язковості практики Європейського Суду з прав людини, що законодавчо ґрунтується на нормах пункту першого Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції від 17 липня 1997 року», згідно якого Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосується тлумачення і застосування Конвенції, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV, у якій зазначено, що суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частиною 1 статті 6 та статтею 13 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального судочинства.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», №8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У Рішенні від 16 лютого 2017 року за заявою №18986/06 у справі «Каракуця проти України», Європейський суд з прав людини констатував відсутність порушення прав заявників, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у зв`язку з тим, що заявники ОСОБА_7 та його дружина ОСОБА_8 не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи, про що, зокрема, свідчить те, що вони протягом 1 року та 8 місяців не звертались до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду їх апеляційної скарги.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом звернення відповідача про перегляд заочного судового рішення, оскільки перегляд таких рішень гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи. За правовим висновком, сформульованим Конституційним Судом України, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

За таких обставин немає правових підстав вважати, що оскаржуваним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2015 року вирішувались права та обов`язки ОСББ «Тихо, ша!».

У частині 1 статті 352 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом зазначеної статті та правового висновку Верховного Суду України у постанові від 03 лютого 2016 року у справі №6-885цс15, право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках. Особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють, обмежують, або припиняють права або обов`язки цих осіб.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

За таких підстав, виконуючи повноваження суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що у даному випадку апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСББ «Тихо, ша!» підлягає закриттю.

Керуючись ст. 367, 368, п. 3 ч. 1 ст. 362, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тихо, ша!» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2015 року закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05 липня 2021 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк