Справа № 183/2070/21
№ 2/183/2420/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря судового засідання Устименко М.О.,

розглянувши у судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа Васильківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

встановив:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа Васильківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, в якому зх. Урахуванням уточнень позовних вимог, просить встановити факт його постійного проживання з братом, спадкодавцем ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини, та визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 3,3272 га, кадастровий номер :02:019:0001, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Спаської сільської ради, в порядку спадкування після смерті брата, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний брат, ОСОБА_2 . Заповіту брат не залишив, за законом він є єдиним його спадкоємцем. В зв`язку зі смертю брата припинилося право власності на його нерухоме майно, тому він, як спадкоємець другої черги, звернувся до Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, задля отримання спадкового майна, а саме земельної ділянки загальною площею 3,3272 га, кадастровий номер :02:019:0001, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Спаської сільської ради. Означена земельна ділянка належала братові, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ДП № 041183.

Так, державним нотаріусом за його заявою про прийняття спадщини після смерті брата, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведено спадкову справу № 32/2021. Однак постановою № 51 від 27 січня 2021 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно брата нотаріусом було відмовлено, в зв`язку з відсутністю факту його сумісного проживання з братом, так як на момент смерті брат був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а він, його спадкоємець 2 черги, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, він надав всі необхідні документи нотаріусу, які свідчать про прийняття ним спадщини, адже він з братом проживали постійно разом, вели спільне господарство, він піклувався про брата, так як брат був набагато років менший за нього, він поховав брата і прийняв від нього документи на спадкове майно, а з дня його смерті і по цей час володіє та управляє ним.

Іншим чином, ніж в судовому порядку, позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права, тому звернувся до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою суду від 31 березня 2021 року відкрите провадження у справі.

Ухвалою суду від 27 квітня 2021 року витребувано докази у справі.

В судове засідання позивач не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, одночасно позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник третьої особи Васильківської державної нотаріальної контори в судове засідання також не з`явився, надав повідомлення, про те, що з позовом згодні та просив суд справу проводити без його участі.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

Суду надано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , у відповідності до якого, останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в селі Троїцьке Павлоградського району Дніпропетровської області.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 , останній народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Попасне Новомосковського району Дніпропетровської області, матір`ю зазначено « ОСОБА_3 », батьком « ОСОБА_4 » (мовою оригіналу).

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 , останній народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Троїцьке Павлогрдського району Дніпропетровської області, матір`ю зазначено « ОСОБА_3 », батьком « ОСОБА_5 » (мовою оригіналу).

Суду також надано копію державного акту серії ДП № 041183 на право власності на земельну ділянку загальною площею 3,3272 га, кадастровий номер :02:019:0001, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Спаської сільської ради, Новомосковський район, Дніпропетровська область, виданого на ім`я ОСОБА_2 .

Відповідно до заяви ОСОБА_1 , поданої до Васильківської державній нотаріальній конторі 27.01.2021р., останній являється єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 27.01.2021 року після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27.01.2021р. заведено спадкову справу № 32/2021.

Постановою нотаріуса № 51 від 27 січня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що спадкодавець та спадкоємець були зареєстровані за різними адресами, нотаріус не вбачав факту сумісного проживання спадкоємця із спадкодавцем, видати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого, неможливо.

Правовідносини, що виникли між сторонами щодо прийняття спадщини, врегульовані наступними нормами закону, а саме:

У відповідності до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, в матеріалах справи міститься довідка виконавчого комітету Троїцької сільської ради № 68 від 28.01.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав в АДРЕСА_2 , така ж адреса місця проживання міститься у відповідному розділі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 07.12.2000року Новомосковським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, на ім`я позивача ОСОБА_1 .

Крім того, як зазначалося вище свідоцтвом про смерть стверджується, що місцем смерті спадкодавця, ОСОБА_2 - є село Троїцьке Павлоградського району Дніпропетровської області.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Аналіз зазначених норм закону, у сукупності з поданими доказами, зважаючи на позицію відповідача, третьої особи, відсутність інших спадкоємців, відсутність даних про визнання спадщини відумерлою, дає суду достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 , являючись спадкоємцем 2 черги померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , постійно проживаючи з братом на час відкриття спадщини, поховавши брата, отримавши оригінали документів на спадкове майно, прийняв спадщину останнього.

У суду немає підстав не довіряти поданим документам та поясненням позивача, викладених у заяві, які не спростовані відповідачем та жодним доказом у справі.

Вирішуючи позов в частині визнання за спадкоємцем права власності на земельну ділянку, суд керується наступними нормами закону, а саме.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

У відповідності до ст.392 ЦК України, яку суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин, як норму права, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а спадкоємець, який прийняв спадщину, в розумінні ч.1 ст. 1218 ЦК України, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до пункту 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності реєстрації таких прав, відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

В зв`язку з наведеним, з огляду на те, що спадкодавцю за життя належала земельна ділянка та, враховуючи відсутність інших спадкоємців, які б у встановлений законом строк звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, за позивачем належить визнати право власності на вищезазначене спадкове майно, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 76, 81, 89, 263, 265, 280, 293, 315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа Васильківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , на час відкриття спадщини з його братом, ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на земельну ділянку загальною площею 3,3272 га, кадастровий номер :02:019:0001, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Спаської сільської ради (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ДП № 041183), в порядку спадкування за законом після смерті брата, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Сорока.