Справа № 182/3086/20
Провадження № 2/0182/69/2021
10.03.2021 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.
секретар Іванова Т.С.
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Друга Нікопольська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про розірвання спадкового договору, -
Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання спадкового договору, посилаючись на наступне.
Їй на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мігуновим С.О. 10 грудня 2004 року та зареєстрованого в реєстрі за № 4792, належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 . 10 квітня 2019 року між нею та ОСОБА_3 було укладено спадковий договір, посвідчений державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Апальковим Є.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 2-352. Згідно відмітки в спадковому договорі, державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Апальковим Є.В., на підставі ст.73 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з посвідченням цього спадкового договору накладено заборону відчуження зазначеної в договорі квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , до припинення або розірвання договору. За змістом вказаного договору, вона передала у власність ОСОБА_3 після своєї смерті належну їй квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач, в свою чергу, зобов`язана виконувати передбачені в цьому договорі розпорядження Відчужувача. Відповідно п.2.1 спадкового договору, на Набувача за цим договором покладається обов`язок виконувати на користь Відчужувача такі дії:
- надавати побутові послуги (лагодження одягу, взуття, вологе прибирання квартири, прання та прасування білизни, виконання різних видів ремонтних робіт, тощо;
- нести витрати на придбання для Відчужувача лікарських засобів, забезпечити надання медичної допомоги удома або в лікарні;
- щотижнево забезпечувати Відчужувача продуктами харчування шляхом організації їх доставки за місцем її проживання та оплати їх вартості;
- сплачувати у встановлені строки комунальні платежі, а також вартість послуг з користування електроенергією.
Порушуючи взяті на себе, згідно умов Договору, зобов`язання, ОСОБА_3 утримання та догляду, визначені умовами договору, їй не надає та жодного разу, навіть, не намагалася виконувати взяті на себе зобов`язання за договори. На телефонні дзвінки відповідачка не відповідає. Останній раз вона бачила відповідачку у нотаріальній конторі при укладенні спадкового договору. З того часу (з 10.04.2019 року) ОСОБА_3 , всупереч умов договору, не виконує своїх обов`язків, не забезпечує її продуктами харчування, одягом та належним медичним обслуговуванням, не надає матеріального забезпечення, не сплачує у встановлені строки комунальні послуги та взагалі не відвідує її. Неодноразові спроби зв`язатися з відповідачем не дали результатів. На даний час вона самостійно здійснює оплату комунальних платежів, а також придбання лікувальних засобів, продуктів харчування, що свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків, передбачених п.2.1 Спадкового договору. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду з цією позовною заявою. У відповідності до п.7.3. Договору, у разі невиконання набувачем розпоряджень відчужувача на вимогу відчужувача, цей договір може бути розірваний в судовому порядку. Відповідно до ст.1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Згідно до положень, викладених у ст.1305 ЦК України, набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Статтею 651 ЦК України зазначається, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтею 1308 ЦК України передбачено, що спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. За таких обставин звернулась до суду.
В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог своєї довірительки наполягав. Додатково суду пояснив, що відповідачка ОСОБА_4 не є родичкою його клієнтки. Вона донька знайомої його довірительки, яка запропонувала свою доньку в якості доглядальниці позивачки. Однак, обов`язки, визначені спадковим договором, відповідачка не виконує і ніколи не виконувала. Його довірителька останній раз бачила відповідачку в нотаріальній конторі при укладенні спадкового договору. Позивачка намагалась зв`язатись з відповідачкою за телефоном, який та їй дала, але номер відключено. Не змогла позивачка додзвонитись і до своєї знайомої - матері відповідачки, бо і в неї телефон відключено. Тому іншого виходу, як тільки звернутись до суду,в його довірительки немає.
Відповідачка в судове засідання не прибула, про розгляд справи повідомлялась і судовою повісткою з поштовим повідомленням, які повернулись без вручення за сплином терміну зберігання (а.с.39), і оголошенням на офіційноу веб-порталі Судової влади (а.с.51).
Відповідно до ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Згідно зі ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа слухалась в порядку ст.131, 223, 280 ЦПК України у відсутність відповідача.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
Згідно до ст.1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобовязується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.
Відповідно до п.1 ст.1308 Цивільного кодексу України, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.
Як встановлено в судовому засіданні, позивачці на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мігуновим С.О. 10.12.2004 року та зареєстрованого в реєстрі за № 4792, належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20-25). 10.04.2019 року між сторонами по справі було укладено спадковий договір, посвідчений державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Апальковим Є.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 2-352 (а.с.5-8). Згідно відмітки в спадковому договорі, державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Апальковим Є.В., на підставі ст.73 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з посвідченням цього спадкового договору накладено заборону відчуження зазначеної в договорі квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , до припинення або розірвання договору (а.с.9). За змістом вказаного договору, позивачка передала у власність ОСОБА_3 після своєї смерті належну їй квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач, в свою чергу, зобов`язана виконувати передбачені в цьому договорі розпорядження Відчужувача. Відповідно п.2.1 спадкового договору, на Набувача за цим договором покладається обов`язок виконувати на користь Відчужувача такі дії:
- надавати побутові послуги (лагодження одягу, взуття, вологе прибирання квартири, прання та прасування білизни, виконання різних видів ремонтних робіт, тощо;
- нести витрати на придбання для Відчужувача лікарських засобів, забезпечити надання медичної допомоги удома або в лікарні;
- щотижнево забезпечувати Відчужувача продуктами харчування шляхом організації їх доставки за місцем її проживання та оплати їх вартості;
- сплачувати у встановлені строки комунальні платежі, а також вартість послуг з користування електроенергією.
Порушуючи взяті на себе, згідно умов Договору, зобов`язання, ОСОБА_3 утримання та догляду, визначені умовами договору, позивачці не надає та жодного разу, навіть, не намагалася виконувати взяті на себе зобов`язання за договори. На телефонні дзвінки позивача відповідачка не відповідає. Останній раз позивачка бачила відповідачку у нотаріальній конторі при укладенні спадкового договору. З того часу (з 10.04.2019 року) ОСОБА_3 , всупереч умов договору, не виконує своїх обов`язків, не забезпечує її продуктами харчування, одягом та належним медичним обслуговуванням, не надає матеріального забезпечення, не сплачує у встановлені строки комунальні послуги та взагалі не відвідує позивачку по справі. Неодноразові спроби зв`язатися з відповідачем не дали результатів. На даний час позивачка самостійно здійснює оплату комунальних платежів, купує лікувальні засоби, продукти харчування тощо, що свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків, передбачених п.2.1 Спадкового договору.
Зазначені обставини в судовому засіданні підтвердили й свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 які, будучи сусідкам позивачки по справі, жодного разу не бачили в неї відповідачку ОСОБА_3 і стверджують напевне, що позивачка живе сама і ніхто ніякого догляду за нею не здійснює.
У відповідності до п.7.3. Договору, у разі невиконання набувачем розпоряджень відчужувача на вимогу відчужувача, цей договір може бути розірваний в судовому порядку.
Відповідно до ст.1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.
Згідно до положень, викладених у ст.1305 ЦК України, набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Статтею 651 ЦК України передбачається, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до ст.1308 ЦК України. спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.
ому суд вважає доцільним розірвати спадковий договір, укладений 10 квітня 2019 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 .
Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 840, 80 грн., сплачений останньою при поданні позву до суду.
Керуючись ст. 2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Друга Нікопольська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про розірвання спадкового договору - задовольнити в повному обсязі.
Розірвати спадковий договір, укладений 10.04.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Апальковим Є.В. та зареєстровано в реєстрі за № 2- 352.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал