Справа № 591/1653/21
Провадження № 2/591/1652/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2021 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання - Чмуневич М.О.

представника позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_3 15 березня 2021 року звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 та свої вимоги мотивує тим, що 06 червня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після одруження тривалий час між сторонами було порозуміння та повага, але останнім часом спільне життя з відповідачем не склалося, він все частіше став вживати спиртні напої, що потягло за собою постійні сімейні сварки, адресні образи, претензії тощо. Не дивлячись на намагання зберегти сім`ю, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їх дитини.

Також позивачка вказує, що з відповідачем вони досягли спільної угоди, що їх неповнолітній син ОСОБА_4 після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Проте відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо надання матеріальної допомоги для забезпечення належних умов життя дитини. Добровільно відмовляється надавати кошти на утримання сина і не бере жодної участі у вихованні спільної дитини. Посилаючись на вказане, а також на те, що відповідач є здоровою, працездатною особою, позивачка просить розірвати зареєстрований виконавчим комітетом Хоружівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області 06 червня 2009 року шлюб та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути сплату судового збору та витрати на правову допомогу.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 березня 2021 року відкрито провадження по зазначеній справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначене судове засідання на 02 липня 2021 року на 10-10 год.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги в повному обсязі, відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, проте заперечував проти стягнення з нього витрат на правничу допомогу.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши думку осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

Під час судового розгляду встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 06 червня 2009 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Хоружівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області за актовим записом № 03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого є на а.с. 4.

Згідно вимог ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін

Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.

В зв`язку з тим, що подружжя втратило взаєморозуміння, почуття любові та довіри один до одного, у них виникають сварки, вони вважають, що їх сім`ю зберегти неможливо. На даний час вони не підтримують шлюбних стосунків.

Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому на підставі ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів, судом встановлено наступні обставини.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини (а.с. 5), довідкою про зареєстрований осіб за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11), та не заперечуються відповідачем.

За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

За нормами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, особи, які б перебували на його утримані, відсутні, і він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав, та ним позовні вимоги визнані.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що визначений позивачкою розмір аліментів на утримання дитини буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача, та інших осіб.

За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Зазначений позов поданий до суду 15 березня 2021 року.

Таким чином позов підлягає задоволенню, і з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина в розмірі ј частини усіх видів доходу відповідача щомісячно до повноліття дитини, але не менше 50% від розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову про стягнення аліментів, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, позивачкою надано суду угоду по надання послуг представника в цивільному процесі від 15 березня 2021 року, відповідно до якої ОСОБА_3 та адвокат Стовбир А.Л. погодили умови про те, що адвокат бере на себе зобов`язання щодо виконання функцій особою, яка надає правничу допомогу, в частині представництва законних інтересів, захисті прав позивачки в суді першої інстанції, а клієнт зобов`язується виплатити винагороду за надання юридичних послуг представника (а.с. 31). Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 17 від 15 березня 2021 року позивачкою сплачено 2000 грн. 00 коп. за надання правничої допомоги (а.с. 28).

Як вбачається з наведених норм законодавства, учасник процесу має право порушити питання про зменшення витрат на оплату послуг адвоката. В той же час відповідач не навів жодних доводів, які б вказували на наявність підстав для відмови у стягнення з нього на користь позивачки витрат на правничу допомогу, а клопотання про їх зменшення з наведенням відповідних аргументів ним не заявлено.

За таких обставин у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 137, 141,142, 206, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 06 червня 2009 року виконавчим комітетом Хоружівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області за актовим записом № 03.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 15 березня 2021 року

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн. 00 коп.

Повернути ОСОБА_3 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 12 березня 2021 року платіж № в сумі 908 грн. 00 коп., тобто в розмірі 454 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення виготовлене 05 липня 2021 року.

Суддя А.П.Сидоренко