УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Слюсарчук Н.Ф.,

секретаря с/з Хробуст А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі скаргу Керівника Житомирської місцевої прокуратури Башинського О. (юридична адреса: 10014, м. Житомир, вул. Л. Качинського, 2) на дії Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (юридична адреса: м. Житомир, вул. Перемоги, 55), стягувач: Департамент бюджету та фінансів Житомирської міської ради (юридична адреса: 10014, м. Житомир, м-н. ім. С. П. Корольова, 4/2), боржник: ОСОБА_1 (місце знаходження: Житомирська установа виконання покарань №8, м. Житомир, п-т. Незалежності, 172) на рішення державного виконавця-

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду зі скаргою в якій просив визнати неправомірним в скасувати повідомлення старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Войтко Н. В, про повернення виконавчого документа №295/9805/19 від 10.04.2020 стягувачу без прийняття до виконання.

Скарга обґрунтована тим, що вироком Богунського районного суду м. Житомира від 24.02.2020 задоволено цивільний позов прокурора та стягнуто з ОСОБА_1 на користь департаменту бюджету та фінансів Житомирської міської ради витрати за лікування потерпілого ОСОБА_2 в сумі 4959 грн. 29 коп. Рішення 26.03.2020 набрало законної сили.

З метою примусового виконання рішення суду, 10.04.2020 видано виконавчий лист № 295/9805/19 про стягнення з ОСОБА_1 , коштів в сумі 4959 грн. 29 коп., витрачених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

Зазначений виконавчий документ із заявою заступника керівника Житомирської місцевої прокуратури про відкриття виконавчого провадження від 16.04.2020 № 32-87-2921вих-20 направлено на адресу Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (далі - Богунський відділ ДВС).

20.11.2020 прокуратурою отримано повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), винесене старшим державним виконавцем відділу ДВС Войтко Н.В.

Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 30.11.2020 відкрито провадження по справі.

Богунський відділ державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) скористався своїм правом на подання відзиву, який надійшов на адресу суду 28.12.2020 року. У відзиві державний виконавець просив відмовити у задоволенні скарги за безпідставністю.

05.01.2021 року на адресу суду від представника місцевої прокуратури надійшла відповідь на відзив.

Прокурор Житомирської місцевої прокуратури в останнє судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити скаргу в повному обсязі.

Державний виконавець Богунського ВДВС м. ЖитомираВойтко Н. В. в останнє судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Інші учасники в судове засідання не з`явилася.

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржують ся (ч. 1 ст. 450 ЦПК України).

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 450 ЦПК України).

З метою забезпечення процедури розгляду скарги на дії державного виконавця відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК України повідомлялись сторони виконавчого провадження та державний виконавець про час та місце його проведення, й про необхідність забезпечення суду матеріалами виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали скарги, вважає, що скарга є обґрунтованою виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення ухвалюється іменем України і є обов`язковим до виконання. Статтею 129 Конституції України обов`язковість судового рішення віднесено до основних засад судочинства.

Примусове виконання рішень відповідно до ст. 5 Закону покладається на органи державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 23 Закону «Про прокуратуру» під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому законом, що регулює виконавче провадження, брати участь у такому провадженні при виконанні рішень у справі, в якій прокурором здійснювалося представництво інтересів громадянина або держави в суді.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України та ч. 1 ст. 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання і поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року №2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У даному випадку, стягувач позбавлений можливості отримати конфіденційні дані відносно особи боржника.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У статті 4 Закон України «Про виконавче провадження» вказано, що у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно з пунктом 1 частини другої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі ст. 26 Закон України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18) викладено такий правовий висновок: «Згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання».

Подібні за змістом правові висновки викладені також у постановах Верховного Суду у складі колегій Касаційного цивільного суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 219/7439/14-ц (провадження № 61-31681св18), від 11 грудня 2019 року у справі № 487/3774/16-ц (провадження № 61-42083св18), у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 травня 2019 року у справі № 813/2125/16 (провадження № К/9901/21841/18), а також у постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14 та ухвалі Касаційного цивільного суду Верховного суду від 13.11.2020 у справі 296/12180/19. Підстави для відступлення від наведених правових висновків відсутні.

З урахуванням наведеного, чинний Закон України «Про виконавче провадження» зобов`язує державного виконавця вживати усілякі заходи для захисту інтересів стягувача, виконувати свою роботу своєчасно, неупереджено та ефективно; надає йому право самостійно одержувати інформацію для проведення виконавчих дій.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відтак, суд приходить до висновку, що відсутність у виконавчому листі відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника або його паспортні дані, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 450, 451 ЦПК України, ст.ст. 1, 5, 18, 19, 69, 71 Закону України «Про виконавче провадження»,

Постановив:

Скаргу Керівника Житомирської місцевої прокуратури Башинського О. на дії Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання дій неправомірними та зобов`язання чинити дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Войтко Н. В. щодо винесення повідомлення від 18 травня 2020 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Скасувати повідомлення старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Войтко Н. В. від 18 травня 2020 року про повернення виконавчого документа № 295/9805/19 від 10.04.2020 р. стягувачу без прийняття до виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н. Ф. Слюсарчук