Справа №295/1622/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.

З участю секретаря судового засідання Лайчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні головного державного виконавця Богунського ВДВС у м. Житомирі погоджене начальником відділу Савіною Н. про оголошення у розшук боржника по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування Житомирської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні, про визначення способу участі батька у вихованні дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець звертається до суду з поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обгрунтування подання вказано, що виконавцем було вжито усі необхідні та передбачено Законом України «Про виконавче провадження» заходи щодо встановлення місця знаходження боржника, а тому наявні підстави для оголошення її розшуку.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 25.04.2019 року ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) усунути перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітніми дітьми: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; визначено способи участі у вихованні та спілкуванні з дітьми: щонеділі з 10.00 до 19.00 години без обмеження; один місяць взимку та один місяць влітку під час канікул до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

За приписами ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

З матеріалів подання встановлено, що 04.06.2019 року виконавцем Янчинською О.С. відкрито виконавче провадження; 04.02.2020 року виконавцем накладено штраф на боржника; 07.06.2019 року, 09.10.2019 року виконавцем направлено виклики боржнику про необхідність з`явитись до відділу, проте жодних відомостей що отримання боржником процесуальних документів виконавця до клопотання не долучено.

Копія конверта, адресованого ОСОБА_2 не містить ані дати, ані внутрішнього опису, ані копії рекомендованого повідомлення, що давало б можливість встановити, що саме направлено боржнику. Доводи виконавця про направлення документів рекомендованою кореспонденцією є безпідставними та повністю недоведеними.

Необґрунтованими є посилання виконавця на отримання боржником паспорта для виїзду за кордон, оскільки жодних доказів, які б свідчили про те, що боржник перетинала кордон України, чи перебуває вона на даний час на території України чи за її межами не надано.

З матеріалів подання вбачається, що виконавчі дії були вчинені лише за період 2019 року, жодних доказів про вжиття заходів для встановлення місця проживання боржника в теперішній час не надано.

До подання долучено запит від 04.10.2019 року на отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 проте, відповіді на запит не долучено, не вказано, чи встановлено дійсне зареєстроване місце проживання боржника.

Акт державного виконавця про вихід за місцем проживання боржника датований 16.07.2019 року, відомостей про те, чи вживались державним виконавцем заходи щодо повторного виходу за місцем проживання боржника відсутні.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість, недоведеність та безпідставність подання виконавця Янчинської О.С., оскільки належних та допустимих доказів, які б вказували на вжиття виконавцем усіх необхідних та передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо встановлення місця знаходження боржника до подання не долучено.

На підставі чого, в задоволенні подання слід відмовити.

Суд звертає увагу виконавця Янчинської О.С. на те, що 04.02.2020 року нею порушувалось питання про оголошення розшуку ОСОБА_2 та ухвалою суду від 14.02.2020 року задоволено подання виконавця, оголошено розшук ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18.02.2020 року копію ухвали направлено виконавцю ОСОБА_7

03.03.2020 року Житомирським відділом поліції ГУ НП в Житомирській області повідомлено суд про встановлення місцезнаходження боржника ОСОБА_2 , встановлено її дійсне місце проживання.

З невідомих суду причин виконавець про викладені вище обтавини не зазначає у поданні.

Суд зауважує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Згідно ст. 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» діяльність органів державної виконавчої служби та приватних виконавців здійснюється з дотриманням принципів, зокрема, верховенства права; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Державний виконавець та приватний виконавець повинні здійснювати свою професійну діяльність сумлінно.

Керуючись ст. 438 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги Житомирського апеляційного суду через Богунський районний су м. Житомира, протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Чішман