КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 753/9484/21

Апеляційне провадження № 22-ц/824/10902/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 14 травня 2021 року, постановлену під головуванням судді Каліушко Ф.А., по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу, -

в с т а н о в и в :

У травні 2021 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Київоблгаз Збут» заборгованості за послуги з постачання природного газу за період з 01 березня 2019 року по 28 лютого 2021 року в розмірі 21 346,50 грн., 3 % річних у розмірі 526,32 грн., інфляційних втрат в розмірі 880,96 грн., а також 227,00 грн. судового збору (а.с. 1).

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 14 травня 2021 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» до ОСОБА_1 про видачу судачу судового наказу про стягнення заборгованості у розмірі 22 753,78 грн. (а.с. 3-4).

Не погодившись з ухвалою районного суду, 09 червня 2021 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» - Кислощук Я.С. звернулася до суду з апеляційною скаргою, у якій просила скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 7-11).

На обґрунтування скарги зазначила, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначала, що договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст.. 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Фактом згоди споживача про приєднання до умов договору є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ. Тому вважає, що суд першої інстанції не мав підстав відмовляти у видачі судового наказу з підстав невідповідності заяви вимогам ст. 163 ЦПК України у зв`язку з відсутністю договору про надання послуг, укладеного між заявником та власником квартири. Вказувала, що між заявником та боржником було укладено договір постачання природного газу, акцептом є проведена оплата боржником та факт фактичного споживання природного газу, які були розподілені за адресою: АДРЕСА_1 .

Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу боржник по справі не скористався.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідноз ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 14 травня 2021 рокуздійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» заборгованості за послуги з постачання природного газу за період з 01 березня 2019 року по 28 лютого 2021 року в розмірі 21 346,50 грн., 3 % річних у розмірі 526,32 грн., інфляційних втрат в розмірі 880,96 грн., а також 227,00 грн. судового збору (а.с. 1).

На підтвердження безспірності заборгованості заявник долучив до заяви про видачу судового наказу додатки, а саме: розрахунок заборгованості, розрахунок 3% річних, розрахунок інфляційний витрат, копію публічного договору з постачання природного газу, витяг з оплат абонента згідно банківських файлів, інформація про обсяги розподіленого природного газу АТ «ОГС «Київоблгаз» (а.с. 2). Проте зазначені додатки було вишито з матеріалів справи судом першої інстанції та опечатано в конверт з метою повернення заявнику та вкладено в кінці тому справи.

Вбачається, що заявник надав до суду типовий договір (бланк) постачання газу побутовим споживачам, роздрукований з постанови НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам».

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 14 травня 2021 року у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Київоблгаз Збут» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання природного газу відмовлено, оскільки заявником не надано доказів наявності договірних відносин, які склалися між сторонами, зокрема письмового договору, що з наданих доказів не вбачається безспірності вимог.

Колегія суддів погодилась з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок розгляду справ в порядку наказаного провадження регламентовано в Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У частині 1 ст. 161 ЦПК України передбачені вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Зокрема, згідно п. 3 ч. 1 цієї статті судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

За змістом п. 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що заявник просив видати наказ про стягнення заборгованості за постачання природного газу для побутових потреб споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до умов договору.

Згідно з п. 1.3. типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Фактом укладення його договору є включення постачальником споживача до свого реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої споживачем в установленому законодавством порядку.

Положеннями п. 2 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2496 передбачено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Заява-приєднання - письмова заява-приєднання споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, складена відповідно до вимог цих Правил.

На письмову вимогу побутового споживача постачальник зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення безкоштовно надати побутовому споживачу підписану уповноваженою особою постачальника письмову форму договору постачання природного газу побутовим споживачам.

За однією поштовою адресою укладається один договір постачання природного газу. У разі коли об`єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві-приєднанні (пункт 10 Розділу ІІІ Правил).

За змістом п. 9 Правил постачання природного газу для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовий споживач має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписану побутовим споживачем або уповноваженою ним особою.

Постачальник (крім постачальника, на якого було покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам) протягом двадцяти днів з дня, наступного за днем отримання від побутового споживача заяви-приєднання до договору постачання природного газу, розглядає можливість укладення договору постачання з таким споживачем та у разі її відсутності письмово повідомляє його про свою відмову в укладенні договору постачання природного газу.

За відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати Оператору ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Відповідно до п. 7 глави 3 розділу VIКодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Виходячи з аналізу вказаних норм, договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається шляхом приєднання до типового договору та не потребує обов`язкового двостороннього підписання письмової форми договору.

Тому, відсутність договору, укладеного в письмовій формі, не перешкоджає постачальнику заявити позовні вимоги до споживача і під час розгляду справи доводити факт укладення договору споживання природного газу.

Поряд з цим, заявником не надано доказів виконання положень п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України та не надано інших документів або їх копії, що підтверджують факт укладення договору з ОСОБА_1 про поставку природного газу за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до умов договору, зокрема, заяви про приєднання до договору чи включення ОСОБА_1 до свого реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, як це передбачено типовим договором.

Враховуючи вказане, за відсутності вказаних доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для видачі судового наказу про стягнення заборгованості.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 161 ЦПК України заявник має право звернутися до суду з визначеними вимогами в спрощеному позовному провадженні.

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» - залишити без задоволення.

УхвалуДарницького районного суду міста Києва від 14 травня 2021 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

О.В. Борисова