Справа № 710/678/21
Провадження № 2/710/339/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2021 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Симоненко О.В.,

за участі секретаря судового засідання Коваленка В.О.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Різник Вікторія Павлівна, до Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

До Шполянського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява, в якій ОСОБА_1 просить визнати за ним право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Зоря» с. Мар`янівка, Шполянського району Черкаської області, розміром 2,26 умовних кадастрових гектари, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР №0322077, виданого 12 березня 2000 року на підставі рішення Шполянської районної державної адміністрації від 30 грудня 1996 року №663, зареєстрованого 25 березня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №815, в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мар`янівка, Шполянського району Черкаської області, актовий запис про смерть №21.

В обгрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача, ОСОБА_2 , після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: земельна частка (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Зоря» с. Мар`янівка, Шполянського району Черкаської області, розміром 2,26 умовних кадастрових гектари, яка належала ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР №0322077, виданого 12 березня 2000 року на підставі рішення Шполянської районної державної адміністрації від 30 грудня 1996 року №663, зареєстрованого 25 березня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №815.

Позивач прийняв спадщину та, як спадкоємець за законом першої черги, 23 березня 2021 року подав до приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу Черкаської області Білоуса В.П. заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, на підставі якої було зареєстровано спадкову справу, номер у Спадковому реєстрі 67388781, номер у нотаріуса 39/2021. Однак, нотаріусом відмовлено у видаці свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку у зв`язку з ненаданням оригіналу відповідного сертифікату та реєстрацію після смерті власника. Тому позивач звернувся до суду, так як іншим шляхом він не в змозі захистити свої права спадкоємця.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 04.06.2021 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її та участі позивача, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до суду письмові пояснення, в яких не заперечував проти задоволення поданої заяви.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступні обставини та правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , про що 10.08.1998 зроблено відповідний актовий запис №21, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно 28.04.2021 Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.14).

Позивач у справі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 10.01.1987 року, виданого районним ЗАГС м. Шпола, Черкаської області (а.с.13).

Відповідно до засвідченої в.о. начальника Відділу у Шполянському районі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області В.О. Шпиця копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР №0322077 від 12.03.2000 ОСОБА_2 на підставі рішення Шполянської районної державної адміністрації від 30.12.1996 року № 663 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності, колективного с/г підприємства «Зоря», розміром 2,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості)(а.с.22).

Із довідки, виданої виконавчим комітетом Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади від 03.03.2021 №103, вбачається, що ОСОБА_2 11.05.1959 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , був прописаний і постійно проживав АДРЕСА_1 . В день смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яку прийняв шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, земельний пай 2,05 га, син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований і постійно проживає АДРЕСА_1 (а.с.15).

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР , у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , то до відносин спадкування після його смерті слід застосовувати норми Цивільного кодексу УРСР 1963 року.

Згідно з ст.548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У відповідності до ст.553 ЦК УРСР, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається.

Відповідно до ст. 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ст. 561 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Враховуючи наведені норми матеріального права, спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, прийняв його син ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги ( ч.1 ст. 529 ЦК УРСР).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №64044058 від 23.03.2021, цього ж числа заведена спадкова справа до майна ОСОБА_2 , номер у спадковому реєстрі 67388781, номер у нотаріуса 39/2021, місце заведення Черкаська область, Шполянський район, приватний нотаріус Білоус В.П. (а.с.16).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.03.2021, винесеної приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Білоусом В.П. вих. №52/03-08 від 26.03.2021 відмовлено спадкоємцю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) в Колективному сільськогосподарському підприємстві «Зоря» села Мар`янівка, Шполянського району, Черкаської області, розміром 2,26 умовних кадастрових гектари, сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0322077, виданий на підставі рішення Шполянської районної державної адміністрації від 30.12.1996 р№663, зареєстрований 25.03.2000р. у Книзі реєстрації на право на земельну частку (пай) за № 815 у зв`язку з ненаданням його оригіналу та реєстрацією після смерті власника (а.с.15).

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стала відсутність оригіналу сертифікату про право на право на земельну частку (пай) та його реєстрація після смерті власника.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно з п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року ( 561-12 ), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 ( 720/95 ) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР.

Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно з ч.10 ст.5 Земельного кодексу України 1990 року, в редакції від 22.06.1993 року, право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств.

Згідно з абз.1 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про судову практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК ( 2768-14 ).

Із листа Відділу у Шполянському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 08.04.2021 року вбачається, що відповідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), які видаються громадянам з колективної та інших форм власності КСП «Зоря» виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧР№0322077 на ОСОБА_2 .

Відповідно відмітки на Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серія ЧР №0322077 його реєстрація проведена 25.03.2000 року.

Відповідно до висновків КЦС ВС викладених у постанові від 15.04.2020 № 178/982/18 сама по собі видача сертифікату після смерті не може бути підставою для виключення із спадкової маси, оскільки сертифікат є лише документом, що підтверджує належність, однак, права виникають з моменту прийняття рішення.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина це сукупність прав і обов`язків, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та існування яких не припинилося його смертю.

Враховуючи те, що спадкодавець ОСОБА_2 набув майнове право на земельну частку (пай), то, відповідно, і спадкоємець, позивач у справі, набув відповідне майнове право в порядку спадкування на земельну частку (пай).

Відповідно до положень ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст. 51 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно п. а, ч.3 ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, ураховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, однак не має можливості оформити свої спадкові права інакше, як у обраний ним спосіб, приймаючи до уваги повне визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Ураховуючи принцип диспозитивності та зважаючи на вимогу позивача щодо розподілу судових витрат, суд залишає витрати зі сплати судового збору на рахунку позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 14, 51 Конституції України, ст. ст. 16, 29, 392, 1216, 1218, 1225 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_3 , паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_4 , дата видачі 15.03.2021, орган видачі -7133, право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Зоря» с. Мар`янівка, Звенигородського району Черкаської області, розміром 2,26 умовних кадастрових гектари, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР №0322077, виданого 12 березня 2000 року на підставі рішення Шполянської районної державної адміністрації від 30 грудня 1996 року №663, зареєстрованого 25 березня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №815, в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити на рахунку позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Симоненко