Справа № 942/456/20
Провадження № 22-ц/810/264/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Коновалова В.А., Луганська В.М.

за участю секретаря судового засідання Залюшного О.Г.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу

ОСОБА_2

на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 01 лютого 2021 року, ухвалене у складі судді Проньки В.В., в залі судових засідань Новопсковського районного суду Луганської області в смт Новопсков

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 08.02.1974 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області. Позивач вказує, що причиною розірвання шлюбу стала різниця поглядів на сімейне життя та стосунки з відповідачем, з січня 2019 року подружжя спільно не проживає, неповнолітніх дітей від шлюбу не має, спору про майно подружжя з боку позивача не має.

Просив суд розірвати шлюб між ними, зареєстрований 08.02.1974 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 4.

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 01 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено повністю. Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 08 лютого 1974 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 4, розірвати. Після розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_2 прізвище отримане після реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 ». Вирішено питання по судовим витратам.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 01 лютого 2021 року та ухвалити по справі нове рішення яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржниця зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу, що в провадженні Новопсковського районного суду Луганської області перебуває цивільна справа щодо поділу майна подружжя. За наявності спору щодо поділу майна подружжя у чинність ч. 3 ст. 109 СК України суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість задоволення позову. Також скаржник зазначила, що перед розірванням шлюбу, вимагає поділити в передбаченому законодавствам України порядку спільне майно подружжя, тому суд не міг задовольнити позов, не вирішивши питання про поділ майна.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_2 та її представник адвокат Тарасов Дмитро Сергійович в судове засідання не з`явилися, належним чином і в установленому законом порядку повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що починаючи з 08 лютого 1974 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області, про що складено відповідний актовий запис № 4. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 01.10.2019. Згідно з позовною заявою, неповнолітніх дітей від шлюбу не має.

Приймаючи до уваги, що подружжя з січня 2019 року не підтримує подружні стосунки, проживає окремо, спільне господарство не веде, тобто шлюб існує формально, зважаючи на те, що позивач наполягав на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, відповідач заперечень проти позову не надала, суд дійшов висновку, що є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

З таким висновком колегія суддів погоджується, оскільки він ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч.2 ст.104 та ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

За змістом ч.3 ст.109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" №11 від 21.12.2007 року надано роз`яснення, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", у рішенні суду у справі шлюбу, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Колегія суддів відмовляючи у задоволені апеляційної скарги, також, приймає до уваги, що протягом тривалого часу, сторони не здійснювали кроків щодо примирення між собою, скаржниця не надала жодних належних та допустимих доказів, які підтверджували реальність та обґрунтованість наміру зберегти не тільки шлюб, а й сім`ю з позивачем в майбутньому.

Доводи скаржниці про те, що розірванням шлюбу порушуються її майнові права, до уваги колегією суддів не приймаються, оскільки справа про поділ майна та справа про розірвання шлюбу не пов`язані між собою.

Крім того, рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 17 листопада 2020 року, яке залишено без змін постановою Луганського апеляційного суду від 27 квітня 2021 року, вирішено витання у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Колегія суддів прийшла до процесуального висновку про доведеність позову позивача про розірвання шлюбу, підстав для скасування рішення суду, передбачених цивільно-процесуальним законодавством не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні суду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 01 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 05 липня 2021 року.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.М. Луганська