РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна,

в с т а н о в и в:

У травні 2020 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, поділ майна подружжя.

Свої вимоги мотивує тим, що 01 липня 1989 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилась донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протягом останніх декількох років відносини з чоловіком розладились, шлюбних стосунків не підтримують.

За час перебування у шлюбі вони разом з відповідачем набули рухоме та нерухоме майно, а саме:

- квартиру АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18 жовтня 2004 року;

- квартиру АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20 червня 2007 року;

- автомобіль марки «Ауді А6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 23 грудня 2008 року).

Зазначає, що відповідач спільний автомобіль продав.

Просив суд ухвалити рішення, яким:

- визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ;

- визнати за відповідачем право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ;

- визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 ;

- визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 ;

- стягнути з відповідача на її користь вартість автомобіля марки «Ауді А6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09 червня 2020 року роз`єднано вимоги позовної заяви у самостійні провадження.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09 червня 2020 року позовну заяву про поділ майна подружжя залишено без руху.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 липня 2020 року виправлено описку в ухвалі судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09 червня 2020 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04 серпня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач та його представник у судовому засіданні частково визнали позовні вимоги. Підтримали викладене у відзиві на позову заяву (а.с. 68-71). Зазначив, що твердження позивача про те, що відповідач приховав спільне майно, а саме продав автомобіль на шкоду інтересам сім`ї не відповідають дійсності. Позивачу відомо про існування великої заборгованості (понад 30000 гривень) за комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 та рішення щодо продажу автомобіля було спільним в рахунок погашення цієї заборгованості. Автомобіль було продано за спільною згодою у грудні 2019 року за 100000 гривень. Кошти, що залишись після погашення заборгованості, також були витрачені в інтересах сім`ї. Крім того, 1/3 частина квартири АДРЕСА_2 була приватизована відповідачем у 2007 році, тому відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» є особистою приватною власністю останнього та не може вважатися спільним майном подружжя.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 липня 1989 року (а.с. 15).

Від шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16).

З позову вбачається, що протягом останніх декількох років відносини між сторонами розладились, шлюбних стосунків не підтримують.

Позивач просить суд ухвалити рішення, яким поділити спільне майно, а саме:

- визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 ;

- визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 ;

- стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 вартість автомобіля марки «Ауді А6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Представник відповідача позовні вимоги в частині поділу між сторонами квартири АДРЕСА_1 визнав.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 70 СК України визначено, що в разі поділу майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У матеріалах справи міститься свідоцтво про право власності від 18 жовтня 2004 року, з якого вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 на праві приватної власності (а.с. 17).

Вбачається, що ОСОБА_4 придбав зазначену квартиру, перебуваючи у зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_3 , а тому зазначене нерухоме майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, квартира АДРЕСА_1 підлягає поділу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках.

Позивач також просить суд визнати квартиру АДРЕСА_2 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20 червня 2007 року. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с. 23).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

За таких обставин, квартира АДРЕСА_2 не підлягає поділу між сторонами.

У такому випадку, не підлягає задоволенню і вимога позивача про визнання права власності на 1/3 частину квартири за донькою сторін - ОСОБА_5 .

Таке право власності ОСОБА_5 набула в порядку приватизації на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20 червня 2007 року. Вона не є стороною у справі, та її частка не може бути предметом спору про поділ майна між її батьками.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_4 на її користь вартість автомобіля марки «Ауді А6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Зазначає, що відповідач приховав спільне майно, а саме продав зазначений автомобіль на шкоду інтересам сім`ї.

З пояснень представника відповідача вбачається, що таке твердження позивача не відповідає дійсності. Позивачу відомо про існування великої заборгованості (понад 30000 гривень) за комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 та рішення щодо продажу автомобіля було спільним в рахунок погашення цієї заборгованості. Автомобіль було продано за спільною згодою у грудні 2019 року за 100000 гривень. Кошти, що залишись після погашення заборгованості, також були витрачені в інтересах сім`ї.

Автомобіль марки «Ауді А6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску був проданий, що підтверджується договором купівлі-продажу транспортного засобу від 17 грудня 2019 року, укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с. 140).

Вбачається, що спірний автомобіль було продано ще під час шлюбу, оскільки ОСОБА_3 з позовом про розірвання шлюбу до суду звернулась 29 травня 2020 року, а автомобіль проданий 17 грудня 2019 року.

Стороною позивача не надано будь-яких доказів, що ці кошти не були витрачені на потреби сім`ї.

У такому випадку, вимога про стягнення компенсації за відчужений автомобіль задоволенню не підлягає.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково.

З урахуванням часткового задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2102 гривні.

Керуючись статтями 57, 60, 70 СК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ) про поділ спільного майна задовольнити частково.

У порядку поділу майна визнати за ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 94,10 кв. метри, житловою площею 46,90 кв. метрів.

У порядку поділу майна визнати за ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 94,10 кв. метрів, житловою площею 46,90 кв. метрів.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) 2102 гривні судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 24 червня 2021 року.

Суддя: