Справа № 658/2817/20
06 липня 2021 р. м.Каховка
Каховський міськрайонний суд Херсонської області
в складі головуючого судді Рахімової О.В.,
за участю секретаря судового засідання Сурікової А.Є.,
представника відповідача ОСОБА_1
у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду м. Каховка розглянувши заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з позивача здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом цивільної справи за позовом ТОВ « С Клаус» до ОСОБА_2 про стягнення поворотної фінансової допомоги,
22.06.2021 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення про стягнення з позивача здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи за позовом ТОВ « С Клаус» до ОСОБА_2 про стягнення поворотної фінансової допомоги в сумі 3519300,00 гривень, мотивована тим, що позивач , з метою завідомо штучного формування кредиторської заборгованості звернувся до суду, зловживаючи своїми процесуальними правами та ввів суд в оману, виходячи з того, що усі видаткові касові ордери , копії яких надано було суду підписано не ОСОБА_2 , а іншою особою. Це твердження зумовлено було тим, що ОСОБА_2 визначені документи не погоджував та не підписував. За клопотанням представника відповідача про витребування оригіналів письмових доказів та призначення судової почеркознавчої експертизи, яке ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 11.02.2021 року було задоволено та витребувано докази ( видаткові касові ордери) з ТОВ " С Клаус" оригінали вказаних документів, але позивач вказаної ухвали суду не виконав, надавши 14.06.2021 року заяву про залишення позову без розгляду, і Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 16.06.2021 року позовну заяву ТОВ « С Клаус» до ОСОБА_2 про стягнення поворотної фінансової допомоги в сумі 3519300,00 гривень залишено без розгляду.
Враховуючи також і те, що 10.06.2020 року між АО " Жованник і партнери " та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладено договір про надання правової допомоги на умовах білінгу, та додатковій угоді № 1 від 10.06.2020 року до договору №б/н від 10.06.2020 року сторони дійшли згоди, щодо розміру гонорару Об"єднання, який клієнт зобов"язаний оплатити за правову допомогу, надану за договором, обсяг та вартість фактично наданої правової допомоги за цим Договором визначається в білінг -звітах про надану правову допомогу, що відповідає п 1.3 додаткової угоди № 1 від 10.06.2020 року. Внаслідок необгрунтовнаих дій позивача, відповідач , з метою захисту своїх прав у даній справі був вимушений звернутись за правовою допомогою до адвокатського об"єднання, у зв"язку з чим поніс матеріальні витрати. Тому, просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу.
Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав повністю свої вимоги, на підставах викладених у заяві. Категорично не погодившись з клопотанням представника позивача, щодо зменшення витрат , які підлягають розподілу між сторонами ( витрат на правничу допомогу), зазначивши, що вже є стала практика ВС стосовно вирішення вказаного на користь відповідача , яка не потребує доказів фактичного понесення відповідачем таких витрат, у вигляді сплати за надану правничу допомогу, як-то документи, що свідчать про оплату гонорару.
Представник позивача ТОВ" С Клаус" в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, будучи належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи, надавши суду клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами ( витрат на правничу допомогу), мотивована тим, що витрати на правничу допомогу є значно завищеними, а відтак, стягненню не підлягають. Позивач звертає увагу, що у відзиві відповідача вказано про розмір попереднього розрахунку витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 гривень, у той час, як представник відповідача, просить стягнути з позивача 30 000,00 гривень, при цьому не обґрунтовано завищення суми правничої допомоги. Посилання відповідача на ч. ч. 5,6 ст. 142 ЦПК України щодо компенсації здійснених ним витрат, вважає необґрунтованими, оскільки жодних доказів неправильності дій позивача або зловживання останнім процесуальними правами не надано. Тому, подання заяви про залишення позову без розгляду є процесуальним правом позивача, яке не може бути витлумачено, як зловживання процесуальним правом або неправильні дії позивача. Також, зазначає, що відповідачем не надано доказів фактичного понесення витрат на правничу допомогу, що свідчать про оплату гонорару, оформлені у встановленому законом порядку , тому слід відмовити у такому відшкодуванні.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, суд прийшов до наступного.
Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 01.10.2021 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 12.04.2021 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.
Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 16.06.2021 року позовну заяву за клопотання представника позивача залишено без розгляду.
Відповідно до ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов`язковою. Отже неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином судом повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.
Судом встановлено, що між адвокатським об`єднанням « Жованник і партнери " та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 10.06.2020 року укладено договір надання правової допомоги на умовах білінгу ( а.с.266-268).
До матеріалів справи долучено білінг-звіт з детальним описом робіт про надання правової допомоги ОСОБА_2 за договором про надання правової допомоги на умовах білінгу б/н від 10.06.2020 року по справі за № 658/2817/20 станом на 18.06.2021 року, відповідно до якої загальний розмір витрат на правничу допомогу складає 30 000,00 гривень ( а.с. 269).
Окрім цього, матеріали справи містять акт надання послуг за № 97 від 18.06.2021 року, в якому зазначена загальна вартість робіт 30 000,00 гривень з підписом замовника ОСОБА_2 ( а.с. 270).
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.
Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Постановою ВС КАС від 21.01.2021 року у справі за № 280/2635/20 вказав, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Отже, докази оплати послуг адвоката подавати не обов`язково.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (про що, зокрема, визначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004) заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. А у рішенні Європейського суду у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
За таких обставин, враховуючи складність справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, час розгляду справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених відповідачем вимог та про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000,00 гривень.
У зв`язку з чим, судом постановляється додаткове рішення щодо стягнення судових витрат.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81, 133, 134, 137, 141, 142, 257, 258, 264, 270, 352, 354 ЦПК України, суд
Заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з позивача здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом цивільної справи за позовом ТОВ « С Клаус» до ОСОБА_2 про стягнення поворотної фінансової допомоги - задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення по справі за № 658/2817/20 за позовом ТОВ « С Клаус» до ОСОБА_2 про стягнення поворотної фінансової допомоги, вказавши наступне:
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя:О. В. Рахімова