ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/3156/20 Головуючий суддя І інстанції Чайка І. В.
Провадження № 22-ц/818/4258/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають із відносин спадкування
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретарів судового засідання Семикрас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 березня 2021 року, ухвалене у складі судді Чайки І.В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Гаражно-будівельного кооперативу «ПРОГРЕС», Харківської міської ради, третя особа Державний нотаріус шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Вовкожа Оксана Миколаївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

24 квітня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом в якому просили суд визначити їм додатковий строк для подачі заяви до нотаріальних органів про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування позову зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить гаражний бокс № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 . Вони є спадкоємцями за законом, інших спадкоємців немає. 14.04.2020 вони звернулись до державного нотаріуса Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Постановами державного нотаріуса Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Вовкожої О.М. від 14.04.2020, їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті матері, в зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. У визначений законом строк вони не звернулись з поважних причин. Так, після смерті матері вони тривалий час хворіли, проходили реабілітаційний та відновлювальний період, у тому числі, після оперативного втручання. ОСОБА_2 після тривалої хвороби було проведено оперативне втручання з подальшим відновлювальним лікуванням. ОСОБА_1 29.01.2020 було діагностовано пневмонію у нижній долі правої легені. Після перенесених хвороб та, як наслідок, зниженого імунітету, тривалої реабілітації, поважною причиною пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини стала необхідність дотримання обмежувальних приписів у зв`язку з оголошенням на території України карантину. Вважають причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Від представника відповідача Харківської міської ради 02.11.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до нотаріальної контори з заявою 14.04.2020. Позивачі мали можливість надіслати вказані заяви поштою до нотаріальної контори у встановлений законом строк. Вважає, що вказані позивачами причини пропуску строку не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення цих дій. Просила в задоволенні позову відмовити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 березня 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ГБК «ПРОГРЕС», ХМР, третя особа Державний нотаріус шостої ХМ ДНК Вовкожа О.М. про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову.

Вважають, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим внаслідок неповноти встановлення і неправильності установлення обставин, які мають значення для справи, неправильного дослідження та оцінки доказів, невідповідності висновків суду обставинам справи.

Вказали, що протиепідемічні заходи запроваджені в Україні вперше за всю історію, відношення до коронавірусу COVID-19 в кожного індивідуальне, навіть впливаючи на психічний стан, медичні досліди цього питання, напевно, будуть проводитись ще не один рік. Державні органи та органи місцевого самоврядування, в тому числі Харківська міська рада, наполегливо рекомендували взагалі не виходити з дому, максимально скоротити будь-які контакти. Поважність пропуску на той час процесуальних строків була визнана поважною.

Послались на те, що протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, спадкоємці ОСОБА_4 ОСОБА_1 неодноразово хворіли, в тому числі остання з 30.03.2020, підтвердження чому є у матеріалах справи консультативний висновок лікаря ОСОБА_5 від 09.04.2020. Тобто, в останні чотири дні передбаченого Законом шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 , якій скінчився 02.04.2020.

ХМР надала суду письмові пояснення, де вказала, що заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вважає що доводи, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими, а рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова є законним та не підлягає скасуванню.

Послалась на те, що в апеляційній скарзі зазначається, що доводи апелянтів про їх хворобу протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не підтверджується наявними у справі доказами.

Зазначила, що відповідно до п. 3.5 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або прибути особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою.

Вважає, що за таких обставин, апелянти мали можливість вчасно надіслати заяву про прийняття спадщини поштою на адресу нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь судді-доповідача, за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про судове засідання, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до норм ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

За правилом ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Наведеній нормі цивільного процесуального права оскаржене рішення відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з довідкою директора Палацу одруження «Центральний» від 22.12.1992, вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 19.03.1969. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « ОСОБА_8 », дружини « ОСОБА_8 ».

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Харкові батьками зазначені: батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_9 . Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_10 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 01.12.1979, після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « ОСОБА_11 », дружини « ОСОБА_11 ». Свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_12 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Харкові, батьками зазначені: батько ОСОБА_10 , мати ОСОБА_3 . Свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 .

Згідно з довідкою КП «ХМ «БТІ» № 1068565 від 18.09.2019 вбачається, що ОСОБА_3 на праві власності належить гаражний бокс в ГБК «ПРОГРЕС-2», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових правна на нерухоме майно від 21.08.2020, вбачається, що ОСОБА_3 належить на праві власності квартира АДРЕСА_3 .

ОСОБА_12 зареєструвала шлюб зі ОСОБА_13 29.04.2006, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 . Після реєстрації шлюбу прізвища чоловіка і дружини зазначені - « ОСОБА_14 ».

Постановою державного нотаріуса Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Вовкожа О.М. від 14.04.2020 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, причиною відмови стало подання заяви про прийняття спадщини, після спливу шестимісячного строку для подання такої заяви.

Постановою державного нотаріуса Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Вовкожа О.М. від 14.04.2020 року, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, причиною відмови стало подання заяви про прийняття спадщини, після спливу шестимісячного строку для подання такої заяви.

На підтвердження поважності причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем ОСОБА_2 надано консультативний висновок ФОП ОСОБА_5 від 23.01.2020, з якого вбачається, що ОСОБА_2 було проведено оперативне втручання (урологічне захворювання) та призначено лікування. Повторний огляд призначено на 27.01.2020 та 01.02.2020. Позивачем ОСОБА_1 надано консультативний висновок № 24151 РЕН від 29.01.2020 «ОН Клінік», відповідно до якого ОСОБА_1 діагностовано пневмонію у нижній долі правої легені. Крім того з консультативного висновку ФОП ОСОБА_5 від 09.04.2020 вбачається, що ОСОБА_1 діагностовано гострий цистопіелонефрит та призначено лікування, повторна явка 13.04.2020.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вважав, що позивачам було достовірно відомо про смерть матері. У позивачів не було жодних перешкод вчасно надіслати заяву про прийняття спадщини поштою на адресу нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.

З урахуванням викладеного вище, суд не вбачав підстав для визначення позивачам додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки на час розгляду справи позивачем не було надано суду доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У ч. 1 ст. 81 ЦПК України також передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, ч. 1 ст. 1270 ЦК України.

Натомість судом встановлено, що позивачі названих вище вимог закону не дотримались та на протязі шести місяців після відкриття спадщини не подали до нотаріальної контори заяви про її прийняття.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідна правова позиція була висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.

За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Про такий зміст наведеної норми ст. 1272 ЦК України неодноразово та послідовно зазначав касаційний суд (див., наприклад, постанови: від 04 листопада 2015 року 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61?21447св19), від 20 січня 2021 року у справі № 752/11156/18-ц (провадження № 61-14082св20)).

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Оскільки надані позивачами медичні документи не свідчать про відсутність у них реальної можливості на протязі шестимісячного строку звернутися із відповідною заявою про прийняття спадщини, їх тимчасова непрацездатність у даному випадку не була для цього істотною та непереборною перешкодою, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції відхиляє посилання у доводах скарги на те, що пропуск строку на подання заяв про прийняття спадщини був зумовлений введеними в Україні проти епідеміологічними заходами.

Так, позивачі всупереч свого процесуального обов`язку, передбаченого ст.ст. 12, 81 ЦПК України не надали суду апеляційної інстанції доказів у розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України, що карантинні заходи, введені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19» (зі змінами), об`єктивно, істотно та конкретно перешкоджали їм вчасно звернутись з заявами про прийняття спадщини, зокрема поштовим зв`язком, що вони хворіли, або перебували у контакті з хворим на коронавірус СОVID-19.

Суд при ухваленні оскарженого рішення дотримався норм матеріального і процесуального права, повно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а доводи скарги цього висновку не спростували, тому на підставі ч. 1 ст. 375 ЦПК України колегія суддів залишає без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржене рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 15 липня 2021 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В. Бурлака.

О.М. Хорошевський.