Справа № 177/693/21
Провадження № 2/177/627/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 липня 2021 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Березюк М. В.

за участі: секретаря Данилової А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої зазначив, що з 13 серпня 2004 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з відповідачкою.

Сімейні стосунки з відповідачем останнім часом погіршилися, у зв`язку із чим сторони проживають за однією адресою, але спільного господарства не ведуть. Причиною цьому вказує, те, що між ним та відповідачкою відсутнє взаєморозуміння, інтерес до життя і проблем кожного. В теперішній час сторони не ведуть спільного господарства та не мають спільних життєвих інтересів.

Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 13 серпня 2004 року виконавчим комітетом Зеленобалківської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 02.

Ухвалою судді від 22 червня 2021 позовна заява прийнята судом до розгляду та призначена до судового розгляду.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, наполягав на його задоволенні, примирення вважав неможливим.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позову. Крім того зазначила, що сімейні стосунки з відповідачем припинено з травня 2021 і саме з цього часу вони не ведуть спільне господарство, прізвище після розірвання шлюбу просила їй залишити « ОСОБА_4 ».

В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам наданим позивачем на обґрунтування своїх вимог, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 серпня 2004 року виконавчим комітетом Зеленобалківської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 02, дошлюбне прізвище відповідача « ОСОБА_5 », яке вона змінила на « ОСОБА_4 » при реєстрації шлюбу, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ( а.с.8).

Позивач стверджує, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені останнім часом. Відповідач у судове засідання не з`явилася, в заяві про визнання позову факти викладені в ньому не заперечувала, проте зазначила що з позивачем не ведуть спільного господарства з травня 2021 року.

Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, вони спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Жодна із сторін не заявила про можливість збереження шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Беручи до уваги викладене, те що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, відповідач позов визнала і це не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд приходить до висновку, що шлюб зареєстрований між сторонами підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що відповідач при укладенні шлюбу змінила прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_4 ». В заяві про розгляд справи за її відсутності, відповідач висловила бажання щодо залишення після розірвання шлюбу прізвища « ОСОБА_4 », у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами, залишити відповідачу прізвище « ОСОБА_4 ».

Відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тому відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України, позивачу підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого нею судового збору, в розмірі 454,00 гривень, а інша частина в розмірі 454,00 гривень, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 206, 247 ч.2, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженим у с. Іванівка Ліпецької області, Російська Федерація, РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженою у с. Зелена Балка, Широківського району, Дніпропетровська область, РНОКПП НОМЕР_4 ) зареєстрований 13 серпня 2004 року виконавчим комітетом Зеленобалківської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 02 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище « ОСОБА_4 », яке вона змінила з « ОСОБА_5 » під час державної реєстрації шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженою у с. Зелена Балка, Широківського району, Дніпропетровська область, РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженим у с. Іванівка Ліпецької області, Російська Федерація, РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженим у с. Іванівка Ліпецької області, Російська Федерація, РНОКПП НОМЕР_3 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання суддею.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.В. Березюк