РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 464/1512/21

08 липня 2021 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю:

позивача не з`явився

представника позивача не з`явився

відповідача не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №464/1512/21 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що перебувала в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 09.06.2020 у справі №564/514/20 шлюб між сторонами розірвано. На даний час син ОСОБА_5 є повнолітнім і продовжує навчання на третьому курсі денної форми навчання ВСП Технологічного коледжу Національного університету «Львівська політехніка», у зв`язку з чим не має змоги влаштуватись на роботу та самостійно себе утримувати, потребує допомоги, а тому позивач змушена сама нести усі витрати на його утримання. Відповідач аліментів нікому не платить, має у власності автомобіль, відчужив квартиру у м.Костопіль, а тому має змогу надавати допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Просить стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 2000 грн. щомісяця на період навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років.

Відповідачем подано відзив на позов, у якому вказав, що на підставі рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2020 року у справі №564/1773/20 він сплачував аліменти утримання двох спільних з позивачем дітей у розмірі по 1700 грн. на кожну дитину щомісячно. На даний час, незважаючи на досягнення старшим сином повноліття, відповідач продовжує надавати кошти на утримання обох дітей у добровільному порядку у розмірі по 3400 грн., тобто по 1700 грн. на кожного сина. Вважає необґрунтованим твердження позивача, що він має можливість сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн., оскільки відповідач офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має, підробляє на будівництвах і його дохід становить 5000-6000 грн. на місяць, з яких останній сплачує аліменти на утримання спільних з позивачем дітей. Крім того, у відповідача на утриманні перебуває дружина та малолітня дочка 2020 року народження, а тому відповідач не має матеріальної можливості сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивач. Вказує, що син ОСОБА_5 отримує стипендію, яка частково покриває його потреби. Не заперечує наявності у останнього автомобіля, яким він користується рідко і лише для того щоб заробити якісь кошти. Щодо відчуження квартири відповідач зазначив, що така квартира відчужена спільно з позивачем як спільне майно, частину коштів від її продажу отримала позивач, а решту він. Просить відмовити у стягненні аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі 2000 грн. та постановити рішення про стягнення їх у розмірі 1700 грн. щомісяця.

Позивач в судове засідання не з`явилась, представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату і час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи викладене,суд дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних, доказів.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

27 липня 2001 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (прізвище після укладення шлюбу ОСОБА_7 ), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , актовий запис про шлюб №1277.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 08.01.2003 Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис про народження №36.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 20.06.2020 у справі №564/514/20 шлюб між сторонами розірвано.

Позивач ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_3 , 2002 р.н. проживає у АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою ОСББ «Антонича 22» №5 від 09.07.2020, актом від 09.07.2020 та довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № від 16.02.2021.

На підставі рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 05.10.2020 у справі №564/1773/20 з відповідача на користь позивача стягувались аліменти на утримання двох дітей у розмірі по 1700 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24.07.2020 і до досягнення дітьми повноліття. Рішення суду набрало законної сили 22.12.2020.

ОСОБА_3 , 2002 року народження, 3 01.09.2018 є студентом третього курсу денної форми навчання Відокремленого структурного підрозділу технологічного коледжу Національного університету «Львівська політехніка». Закінчення навчання 30.06.2022, навчається за кошти державного бюджету. Вказані обставини підтверджуються характеристикою навчального закладу від 08.07.2020 та довідкою №2 від 05.01.2021.

Відповідач ОСОБА_2 проживає разом з дружиною ОСОБА_8 у АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою Малолюбашанської сільської ради від 30.11.2020 №1109/01.

Згідно довідки від 30.11.2020 №1109/01, до складу сім`ї ОСОБА_2 входить дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком якої є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 13.05.2020 Кременецьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис про народження №73.

Станом на 23.06.2021 інформація про доходи ОСОБА_2 відсутня, що підтверджується Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з четвертого кварталу 2020 року по перший квартал 2021 року від 23.06.2021 №294918701.

Судом також встановлено, що за період з 30.12.2020 по 01.05.2021 відповідач здійснював переказ аліментів на ім`я ОСОБА_1 , що підтверджується шістьма квитанціями установи банку на 3400 грн. кожна.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно приписів статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд враховує, що обов`язок із утримання дітей покладається на обох батьків.

Водночас, відповідно до ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

З позову вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є повнолітнім та продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує допомоги на своє утримання.

У свою чергу відповідач визнав позов щодо стягнення аліментів у розмірі 1700 грн., які позивач просить стягувати на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання і таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

При цьому суд не приймає до уваги доводи позивача щодо наявності у відповідача можливості сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн., оскільки такі доводи нічим не підтверджені.

Так, надані позивачем довідки про доходи відповідача, видані ТзОВ «Магнус Девелопмент» 05.08.2020 за №МД000000001 та Кременецькою районною філією Державного центру зайнятості 06.08.2020 за №404 лише підтверджують отримування відповідачем доходу в період з жовтня 2019 по липень 2020 і такі відомості існували на момент ухвалення Костопільським районним судом Рівненської області 05.10.2020 рішення у справі №564/1773/20 про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача.

Крім того, суд не приймає до уваги доводи позивача про відчуження відповідачем 19.06.2020 квартири АДРЕСА_3 та, як наслідок, наявність у зв`язку з цим у відповідача коштів на сплату аліментів, оскільки позивач отримала від відповідача частину коштів в сумі 6500 доларів США від продажу вказаної квартири, яка була спільною сумісною власністю сторін, що підтверджується розпискою ОСОБА_1 від 19.06.2020.

Суд також враховує, що наявність у володінні відповідача транспортного засобу, чого не заперечував відповідач, не є беззаперечним доказом того, що останній має змогу сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн. щомісяця.

При цьому суд враховує, що відповідач має на утриманні малолітню дитину 2020 року народження, не має офіційного доходу, а лише тимчасові заробітки.

Також суд враховує, що відповідач добровільно сплачує позивачу аліменти в сумі 3400 грн. щомісячно, що в поєднанні із визнанням позову на вказану суму свідчить про наявність у останнього можливості їх сплачувати у визнаному розмірі.

Відтак, визначаючи розмір аліментів, враховуючи принципи розумності та справедливості, враховуючи часткове визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що розмір аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1700 грн. щомісячно, є цілком обґрунтованим та є більшим ніж половина прожиткового мінімуму на працездатну особу.

Враховуючи викладене, позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення частково на вказану суму.

Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позов про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання поданий 04.03.2021, а тому, за правилами ст.191 Сімейного кодексу України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, а відповідач визнав позов, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 454 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 142, 176, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1700 /одна тисяча сімсот/ гривень щомісячно, починаючи з 04 березня 2021 року та до закінчення навчання ОСОБА_3 , але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в дохід держави 454 /чотириста п`ятдесят чотири/ гривні судового збору за подання позовної заяви.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення.

У зв`язку із неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершився розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 08.07.2021.

СуддяВ. В. Левчук