Провадження № 6/522/595/21
УХВАЛА

15 липня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Науменко А.В.

за участю секретаря Звонецької І.М.,

розглянувши заяву від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

25.05.2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом задоволені.

27 травня 2021 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та Гарантія» надійшла заява про заміну сторони її правонаступником, шляхом заміни Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та Гарантія».

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 червня 2021 року заяву прийнято до провадження.

15 липня 2021 року від боржника ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відмову у задоволенні заяви з підстав закриття виконавчого провдження.

Представник заявника у судове засідання не з`явився. Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд заяви за відсутності боржника.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія`у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи.

Відповідно до положень ч.3ст. 442 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд вважає можливим, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25.05.2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом задоволені.

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження серії ВП №52384033 від 26 листопада 2019 року виконавче провадження з примусового виконання: виконавчий лист № 522/14762/15-ц від 12 вересня 2016 року виданий Приморським районним судом м. Одеси про стягнення заборгованості в сумі 11697 грн. 99 коп. закінчено у зв`язку з його виконанням.

Заявник вказує, що дана обставина є підставою для відмови в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд не погоджується з даним твердженням виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

У виконавчому провадженні заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі статті 442 ЦПК України, а саме: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

. Також відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження. Таке розуміння виконавчого провадження відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так у пункті 15 рішення ЄСПЛ у справі «Моргуненко проти України» від 6 вересня 2007 року (заява № 43382/02) вказується таке: «Суд зазначає, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Itali) (no. 1) [GC], no. 36813/97, п. 197). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «Естіма Джордж проти Португалії» (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, Report of Judgments and Decisions 1998-II, п. 35, та, з нових джерел, «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovakia), N 2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року).».

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Пункт 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (частини друга та третя статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Наслідком закінчення виконавчого провадження є те, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац другий частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»).

Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно із частиною першою статті 41 Закону № 1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Водночас після закінчення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як в межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду.

Тож навіть після закінчення виконавчого провадження у учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду України по справі № 911/3411/14 від 16 лютого 2021 року.

Згідно статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченомустаттею 272цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

28 серпня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено Договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами. Відповідно до даного Договору відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 40460-OWNCASH від 22.09.2014 року.

Таким чином до ТОВ» ФК «Довіра та Гарантія» перейшли всі права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №40460- OWNCASH від 22.09.2014 р.

На підставі наведеного, керуючись статтями 259, 260, 261, 352-354, 442 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

Замінити сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 522/14762/15-ц виданого Приморським районним судом міста Одеси про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 40460- OWNCASH від 22.09.2014 р., а саме: первісного стягувача ПАТ "Кредобанк" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія".

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суду міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В. Науменко