Справа №490/676/19
Провадження №22-ц/812/1413/21
У Х В А Л А

2 липня 2021 року місто Миколаїв

Суддя Миколаївського апеляційного суду Ямкова О. О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені представником ОСОБА_2 , з клопотаннями про поновлення пропущеного процесуального строку та відстрочення сплати судового збору за оскарження рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 26 жовтня 2020 року по справі за її позовом до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»), Публічного акціонерного товариства «Вектор Банк» (далі «ПАТ «Вектор Банк»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Юргруп» (далі ТОВ «Юргруп»), ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 жовтня 2020 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням позивачка оскаржила його в апеляційному порядку, подавши 24 червня 2021 року через свого представника апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Між тим, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, оскільки подана без дотримання вимог ст. 356 ЦПК України, після закінчення строків, визначених ст. 354 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження.

Згідно частини 3 статті 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 цього кодексу.

Втім, як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване судове рішення було ухвалено 26 жовтня 2020 року. Апеляційну скаргу подано до суду 24 червня 2021 року, тобто з пропуском встановленого процесуального строку на його оскарження.

Разом із цим, клопочучи про поновлення пропущеного процесуального строку позивачка посилалась на ті обставини, що копію повного тексту оскаржуваного рішення від суду отримала лише 25 травня 2021 року.

У рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ указав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).

Однак в тексті апеляційної скарги, апелянт посилаючись на визначені Цивільним процесуальним кодексом України підстави можливого поновлення процесуального строку та отримання повного тексту оскаржуваного рішення 25 травня 2021 року, не вказує які поважні причини завадили їй особисто отримати копію оскаржуваного рішення, оскільки справа розглядалась за пред`явленим нею позовом, та подати апеляційну скаргу вчасно.

Крім того, вирішення заявленого клопотання є передчасним також і з причини відсутності матеріалів справи у паперовому вигляді, оскільки позивач направила апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Зазначене унеможливлює перевірку викладених апелянтом обставин.

Стосовно розгляду клопотання про відстрочення сплати судового збору, мотивованого позивачкою її скрутним матеріальним становищем, слід зазначити наступне.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», який набрав чинності з 1 листопада 2011 року, із змінами та доповненнями станом на 15 грудня 2017 року, за ставками визначеними на 1 січня 2019 року судовий збір у даній справі за подачу апеляційної скарги за оскарження шістьох вимог немайнового характеру складає 7 567 грн 20 коп.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік, або позивачами є: військовослужбовці, батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Клопочучи про звільнення або відстрочення сплати судового збору позивач посилається на скрутне матеріальне становище.

Втім, вирішуючи заявлене клопотання суддя виходить з того, що відповідачкою не надано будь-якої інформації яка б характеризувала її майновий стан, або доказів віднесення її до зазначеної категорії осіб.

Як було відзначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року під час розгляду справи 0940/2276/18 з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

За такого, дослідивши наявні в матеріалах скарги в їх сукупності суддя не знаходить підстав для відстрочення сплати судового збору.

За такого, особі, що звертається з апеляційною скаргою слід звернутись до суду апеляційної інстанції з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку із зазначенням інших поважних причин пропуску процесуального строку, та у разі їх наявності сплатити судовий збір.

Оскільки до суду апеляційної інстанції надійшла лише апеляційна скарга, без справи у паперовому вигляді, ця обставина дає право для більш широкого застосування правил статті 185 ЦПК України щодо залишення апеляційної скарги без руху та витребування справи.

На підставі викладеного відповідно до положень ст. 357 ЦПК України до апеляційних скарг, які подані після закінчення строків, установлених ст. 354 ЦПК України, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

1.В задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 жовтня 2020 року залишити без руху.

Надати особі, яка подала апеляційну скаргу, строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання нею копії даної ухвали для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків, а саме:

-звернутись з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку про поновлення пропущеного процесуального строку із зазначенням інших поважних причин пропуску процесуального строку та підтвердження їх належними доказами;

У випадку невиконання вказаного недоліку у зазначений суддею строк, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

-у разі наявності інших поважних причин пропуску процесуального строку сплатити 7 567 грн. 20 коп судового збору на зазначений нижче рахунок.

Оригінал квитанції про сплату вищезазначеної суми надати до Миколаївського апеляційного суду.

Реквізити рахунку для сплати судового збору:

Отримувач коштів Миколаїв.ГУК/тг м.Миколаїв/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992030

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0014478

Код класифікації доходів бюджету22030101

Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Миколаївський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

У випадку невиконання вказаного недоліку у зазначений суддею строк, апеляційна скарга буде повернута апелянту.

3.Витребувати з Заводського районного суду міста Миколаєва цивільну справу 490/676/19.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду О.О. Ямкова