Справа №295/5610/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.,

за участю секретаря Козакевич І.В., Лайчук В.В.,

позивача та його представника ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 його представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Житомирської міської ради , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову - Комунальне підприємство «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, Департамент реєстрації Житомирської міської ради про визнання частини будинку спільним майном подружжя, встановлення факту володіння на праві власності, визнання частково недійсними рішень органів місцевого самоврядування, свідоцтв про право особистої власності на жилий будинок, визнання права власності на частину будинку, встановлення розмірів часток домоволодіння,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача завернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень від 11.03.2021 року, просить:

- визнати житлову кімнату площею 15,2 кв.м. в будинку під літерою «Б» в домоволодінні по АДРЕСА_1 , яка в технічному паспорті на домоволодіння від 24.09.2018 року значиться під № 1-5 спільним майном подружжя ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- встановити факт володіння ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , 7/8 ідеальних часток житлової кімнати площею 15,2 кв.м. в будинку під літерою «Б» в домоволодінні по АДРЕСА_1 , яка в технічному паспорті на домоволодіння від 24.09.2018 року значиться під № 1-5, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8 і ОСОБА_9 ;

- визнати незаконним рішення Виконавчого комітету Житомирської міської Ради народних депутатів № 121 від 28.03.1991 року «Про затвердження актів прийомки в експлуатацію індивідуальних жилих будинків громадян міста», в частині додатку, яким всю площу житлового будинку по АДРЕСА_2 в розмірі 45,30 кв.м. було прийнято в експлуатацію одноосібно на ім`я ОСОБА_2 без врахування прав на частину ОСОБА_10 , згідно п. 6 списку, визначеного додатком до вказаного рішення;

- визнати незаконним рішення Виконавчого комітету Богунської районної Ради народних депутатів від 15.05.1991 року, яким було ухвалено рішення № 141 «Про оформлення права особистої власності на житлові будинки», зокрема додатку № 2, де в Переліку домоволодінь м. Житомира, по яким змінюється право особистої власності, до якого увійшло домоволодіння по АДРЕСА_1 в частині, що стосується визначення розмірів часток ОСОБА_2 - 76/100 ідеальних часток та ОСОБА_10 - 24/100 ідеальних часток;

- визнати недійсним свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок № НОМЕР_1 від 20.05.1991 року, оформлене Виконавчим комітетом Богунської районної ради народних депутатів на ім`я ОСОБА_2 , в частині 49/100 ідеальних частин у праві власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 ;

- припинити право власності ОСОБА_2 на 49/100 ідеальних часток домоволодіння по АДРЕСА_1 шляхом скасування реєстрації права власності на вказану частку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно;

- визнати за ОСОБА_5 право власності на 7/8 ідеальних часток житлової кімнати площею 15,2 кв.м. в будинку під літерою «Б» в домоволодінні по АДРЕСА_1 , яка в технічному паспорті на домоволодіння від 24.09.2018 року значиться під № 1-5, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_10 ;

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 у власність ОСОБА_5 49/300 ідеальних частин домоволодіння по АДРЕСА_1 ;

- відновити становище, яке існувало до порушення прав шляхом встановлення нових розмірів часток співвласників домоволодіння по АДРЕСА_1 , до складу якого входять житловий будинок під літерою «А» жилою площею 21,8 кв.м., загальною плошею 35,2 кв.м., житлового будинку під літерою «Б», жилою площею 43,3 кв.м., загальною площею 47 кв.м., до складу якої, згідно технічного паспорта на домоволодіння від 24.09.2018 року входять: вітальня під № 1-4 плоіцею 8,2 кв.м., кімната під № 1-5 площею 15,2 кв.м., кімната під № 1-6 площею 19,2 кв.м., санвузол під № 1-8 площею 3,7 кв.м. (інші приміщення самочинно побудовані і не враховуються при здійсненні розрахунку), та господарські будівлі і споруди: сараї під літерами «В», «Г», літня кухна «Д», «д»,гараж «Е», погріб «П», уборні «У», «У-1», ворота під № 1 та огорожа під № 2, З (самочинно побудований гараж «З» у розрахунок не включається), - наступним чином: ОСОБА_2 - 27/100 ідеальних часток, ОСОБА_5 - 73/300 ідеальних часток, ОСОБА_11 (спадкоємець ОСОБА_6 ) - 73/300 ідеальних часток, ОСОБА_7 - 73/300 ідеальних часток (т. 3, а.с. 139-144).

В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що на момент виникнення первинних часток в праві власності на будинок по АДРЕСА_2 , який в технічному паспорті від 14.05.1966 року значиться під літерою «А» та на праві власності належав ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на той час до будинку належали господарські будівлі сарай під літерою «В», сарай «Б», уборна «У».

До складу домоволодіння по АДРЕСА_2 станом на день виникнення спірних правовідносин - 1990-1991 років входили два житлових будинки, позначені в долучених технічних паспортах на будинковолодіння по АДРЕСА_2 під літерою «А» і під літерою «Б». Станом на 1987 рік до будинків належали: сарай під літерою «В», літня кухня під літерою «Д,д», погріб під літерою «П», уборна під літерою «У», огорожа № 1-3. Проте, внаслідок того, що будівля «Б» була переобладнана самовільно - вона при оформленні спадкових прав після смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не увійшла до спадкової маси. Інша частина будинку під літерою «Б», яка складається з прибудови «Б-1» це житлова кімната площею 19,2 кв.м., та сіни під літерою «б» площею 11,9 кв.м., які в подальшому було переобладнано у вітальню площею 8,2 кв.м. та санвузол площею 3,7 кв.м. (в технічному паспорті на будинок від 24.09.2018 року дані приміщення значаться під № 1-4 та № 1-8) дійсно було самовільно побудовано ОСОБА_2 в період до 1990 року за рахунок його власних коштів. Крім того, ним була побудована літня кухня під літерою «Д».

Позивач вважає, що коли виконавчим комітетом Житомирської міської ради народних депутатів ухвалювалося рішення № 121 від 28.03.1991 року в частині затвердження акта про прийняття в експлуатацію будинку по АДРЕСА_1 , по-перше, невірно було вказано площу будинку: замість загальної площі 44,6 кв.м. було вказано 45,3 кв.м., а замість жилої площі у розмірі 27,4 кв.м. зазначено 33,4 кв.м. Крім того, право ОСОБА_2 на приміщення жилої кімнати площею 8,2 кв.м. та кухні площею 5,3 кв.м. в будинку під літерою «Б» є похідним від права власності забудовників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у спадщину.

До здійснення перерахунку ОСОБА_10 належало 7/8 ід.ч. будинку «А», що в одиницях жилої площі становить 21,8 кв.м. х 7/8 = 19,075 кв.м. Проте, в рішенні Виконавчого комітету Богунської районної ради народних депутатів № 141 від 15.05.1991 року розмір жилої площі, яка припадає на її частку в 24/100 ід.ч. домоволодіння становить 11,6 кв.м. (при тому що загальна жила площа двох будинків визначена вірно: 37,6 + 11,6 = 49,2 кв.м.). Якщо врахувати ще частку ОСОБА_10 в будинку «Б», яку вона втратила внаслідок порушення порядку, встановленого законом для ухвалення відповідних рішень, розмір жилої площі, яка має бути врахована при визначенні розміру часток у праві власності на домоволодіння має збільшитися на: кімната 8,2 кв.м. х 7/8 = 7,175 кв.м. Таким чином, розмір в одиницях жилої площі від двох будинків для ОСОБА_10 мав становити 19,075 + 7,175 = 26,25 кв.м.; для ОСОБА_2 8,2 кв.м. х 1/8 = 1,025 кв.м., 19,2 + 1,025 = 20,225 кв.м. в будинку «Б», 21,8 кв.м. х 1/8 = 2,725 кв.м. в будинку «А», всього 2,725+20,225 = 22,95 кв.м. Отже, частка ОСОБА_10 мала становити бульше 1/2 частини домоволодіння. Згідно розрахунку позивача частка ОСОБА_10 на час оформлення оспорюваних свідоцтв про право особистої власності на жилий будинок мала становити близько 52/100 ід.ч., а ОСОБА_2 - 48/100 ід.ч. домоволодіння. На думку позивача все вищевикладене свідчить про те, що спадкоємців майна ОСОБА_10 зокрема, позивача особисто, було позбавлено права власності щонайменше на таку саму частку, яку ним отримано у спадщину. Площа житлового будинку, яка має перейти у власність вказаних трьох співвласників відповідає площі будинків у розмірі 81,5 : 100 х 52,11 = 42,46 кв.м. таким чином будинок «А» має бути у спільному користуванні трьох співвласників без сплати компенсації за відхилення від ідеальних часток відповідачу ОСОБА_2 , а частка позивача має становити не менше 17/100 ід.ч. домоволодіння.

06.04.2021 року від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Сищука В.В. надійшов відзив на уточнену позовну заяву, де представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначив, що сарай «Б» не входив до спадкової маси, на яку була оформлена спадщина ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 . Згідно з матеріалами інвентаризаційної справи відомості про переобладнання сараю «Б» в житловий будинок «Б» зафіксовані 25.04.1984 року при чому на ескізі зазначено, що на місці сараю «Б» на ділянці самовільно зведено житловий будинок ОСОБА_2 . Будь-яких доказів того, що перебудова сараю «Б» в будинок «Б» здійснювалась ОСОБА_8 та ОСОБА_9 позивачем не надано. Зазначене спростовує твердження позивача про те, що будинок «Б» було перебудовано з сараю Б в 1970 р. ОСОБА_9 . Докази того, що житлова кімната площею 15,2 кв. м. в будинку під літерою «Б» перебувала у володінні ОСОБА_10 в матеріалах справи відсутні, фактично зазначена вимога ґрунтується на безпідставному твердженні позивача про те, що зазначена кімната є спільним майном подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Вимога щодо визнання незаконним рішення Виконавчого комітету Богунської районної Ради народних депутатів від 15.05.1991 року, яким було ухвалено рішення № 141 на думку відповідачів не підлягає до задоволення, оскільки розрахунки, на які посилається позивач, не підтверджені жодними висновками експертів, а тому не являються достатніми, достовірними та належними доказами. Адвокат вважає, що твердження про те, що підпис від імені ОСОБА_10 не було здійснено нею особисто також не підтверджено жодними доказами, тому базується на припущенні і не може бути взято судом до уваги. Вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право власності та припинення права власності ОСОБА_2 , витребовування з чужого незаконного володіння, про відновлення становища є похідними від вимог щодо скасування рішень, тому також не підлягає до задоволення (т. 3, а.с. 177-182).

Ухвалою суду від 07.07.2020 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 08.12.2020 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 12.03.2021 року судом прийнято до розгляду уточнену позовну заяву.

В судовому засіданні позивач( за його участі в судовому засіданні) та його представник позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовні заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та його представники позовні вимоги не визнали з підстав викладених в відзиві на позовну заяву, просили відмовити в задоволенні посилаючись на недоведеність

Заслухавши сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані сторонами докази, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що згідно свідоцтв про право особистої власності на домоволодіння № НОМЕР_2 , 5-342 від 13.02.1976 року ОСОБА_8 та ОСОБА_12 на праві особистої власності належало домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_2 , а саме по 1/2 кожному (т. 1, а.с. 138-139).

Зі змісту свідоцтв вбачається, що домоволодіння в цілому складалось з одного житлового будинку. Водночас згідно висновку від 05.11.1976 року, складеного з приводу обслідування домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що домоволодіння складається з однієї житлової кімнати, кухні, комори та коридору (т. 1, а.с. 135).

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.09.1987 року, спадкоємцями майна ОСОБА_8 по 1/4 є його діти: ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 . Спадщина складається з: 1/2 частини жилого будинку площею 21,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок дерев`яний обкладений цеглою та розташований на земельній ділянці розміром 1659 кв.м До будинку належать сарай (літ. «В»), погріб (літ. «П»), туалет (літ. «У») та огорожа № І (т. 1, а.с. 174).

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 07.09.1987 року, спадкоємцем майна ОСОБА_9 є ОСОБА_10 . Спадщина, на яку видане дане свідоцтво складається з: 5/8 частин жилого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (4/8 - належні на підставі свідоцтва про право власності, 1/8 - спадщина після смерті ОСОБА_8 , яку прийняла ОСОБА_9 проте не оформила своїх спадкових прав). Будинок дерев`яний обкладений цеглою житловою площею 21,8 кв.м та розташований на земельній ділянці розміром 1659 кв.м. До будинку належить сарай (літ. «В»), погріб (літ. «П»), туалет (літ. «У») та огорожа № І (т. 3, а.с.5).

При цьому, згідно договору дарування від 19.04.1988 року, ОСОБА_7 подарувала сестрі ОСОБА_10 1/8 частину жилого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Будинок дерев`яний обкладений цеглою, житловою площею 21,8 кв.м та розташований на земельній ділянці розміром 1659 кв.м. До будинку належать сарай (літ. «В»), погріб (літ. «П»), туалет (літ. «У») та огорожа № І (т. 1, а.с. 163-164).

Таким чином, ОСОБА_10 станом на 07.09.1987 року на праві власності належало 7/8 частин житлового будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановлено, що у документах щодо технічної характеристики домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , вказано, що у 1961 році з приміщення сараю літ. «В» було здійснено самовільну перебудову у житловий будинок, площею 21,6 кв.м. (т. 1, а.с. 145).

Згідно експлікації від 10.02.1987 року житлова площа будинку під літ. «В», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 складає 27,4 кв.м. (т. 1, а.с. 148).

У довідках-характеристиках від 13.02.1987 року, які були виготовлені для отримання свідоцтва про право на спадщину, вказано, що домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , складається з двох житлових будинків з літерами «А» і «В», площею 21,8 кв.м. та 27,4 кв.м., відповідно. Одночасно зазначено, що ОСОБА_12 самовільно зведено житловий будинок літ. «Б», літня кухня літ «Д», сарай літ. «Г», «Ж», «З», гараж літ. «Е» (т.1, а.с. 148-149).

Відповідно до ч. 1 ст. 105 ЦК УРСР Громадянин, який збудував або будує жилий будинок, здійснив або здійснює його перебудову чи прибудову без встановленого

дозволу, або без належно затвердженого проекту, або з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, не вправі розпоряджатися цим будинком чи частиною його (продавати, дарувати, здавати в найом тощо).

З огляду на викладене, до спадкового майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 належало виключно майно, на яке у встановленому законодавством порядку спадкодавцями набуто право власності.

В акті від 05.11.1975 року зафіксовано свідчення ОСОБА_9 про те, що вона та її чоловік ОСОБА_13 самостійно побудували житловий будинок, який складався з однієї кімнати, кухні, комори та коридора. Будинком користувались спільно з 1953 року по 1973 рік та саме на вказаний будинок ОСОБА_9 просила визнати за нею право власності (т. 1, а.с. 133-134).

До відкриття спадщини ОСОБА_12 не здійснювала заходів щодо узаконення самовільного будівництва, зокрема житлового будинку літ. «Б», літня кухня літ «Д», сарай літ. «Г», «Ж», «З», гараж літ. «Е»

В ході розгляду справи, 24.05.2021 року, судом було допитано свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , відповідача ОСОБА_7

ОСОБА_7 повідомила, що будинок збудували батьки - ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , в подальшому було збудовано велику баню, ОСОБА_2 поселився там, здійснював там добудови.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що відповідач проживав у «времянці», самостійно збудував гараж.

Свідок ОСОБА_17 , яка є сусідкою сторін, пояснила, що у 1961 році було побудовано «времянку», ОСОБА_2 самостійно будував будинок, за згодою батьків, будував за свій рахунок.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що новий будинок ОСОБА_2 будував самостійно та за свої кошти.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, визначала, що при відсутності правовстановлюючих документів, які зазначені в цій інструкції (додаток N 1), зацікавлена юридична або фізична особа (установа, підприємство, організація, громадянин, колгоспний двір) подає до виконкому місцевої Ради депутатів трудящих заяву про оформлення права власності на будинок або домоволодіння і видачу свідоцтва про це.

Для вирішення питання про можливість оформлення права власності (п. 10) виконком місцевої Ради депутатів трудящих доручає бюро технічної інвентаризації:

а) оглянути будинок (домоволодіння);

б) одержати відомості у громадян, які проживають у будинку, зазначеному заявником, а також у сусідніх будинках, та з`ясувати, хто являється його власником. Про час огляду і збирання відомостей бюро технічної інвентаризації вивішує об`яви на видному місці на даному будинку і сусідніх будинках;

в) скласти акт огляду будинку (домоволодіння) і одержати відомості за підписом представника бюро технічної інвентаризації і громадян, які дали відомості;

г) перевірити документи і відомості, подані заявником, порівнюючи їх з матеріалами, що зібрані на місці огляду будинку (домоволодіння), із відомостями, одержаними від громадян.

Бюро технічної інвентаризації на підставі зібраних матеріалів, а також матеріалів, поданих заявником, складає мотивований висновок про те, чи належить будівля заявнику, і подає його виконкому місцевої Ради депутатів трудящих, який виносить відповідне рішення.

Після винесення виконкомом рішення про оформлення права власності на будинок або домоволодіння, органи комунального господарства, а де їх немає - виконком місцевої Ради депутатів трудящих видає власникові свідоцтво про право особистої власності на будинок за встановленою формою.

Відповідно до ст. 119 ЦК УРСР в редакції, що діяла на момент оформлення ОСОБА_2 самовільнозбудованого житлового будинку по АДРЕСА_3 , передбачено, що коли учасник спільної часткової власності на жилий будинок збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної за згодою решти учасників і в установленому порядку, частки учасників у спільній власності на будинок і порядок користування приміщеннями в ньому підлягали відповідній зміні.

15.02.1990 року міська міжвідомча архітектурно-будівельна комісія постановила дозволити ОСОБА_2 прийняти в експлуатацію самовільно збудований жилий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , площею 27,4 кв.м.; міжміському бюро технічної інвентаризації оформити відповідними документами та провести реєстрацію будинку, господарчих будівель та видати свідоцтво про право власності (т. 1, а.с. 168).

12.04.1991 року ОСОБА_2 звернувся до начальника міжміського бюро техінвентаризації із замовлення на проведення інвентаризації закінченого будівництва житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1, а.с. 165).

15.04.1991 року техніком Житомирського управління по технічній інвентаризації, за участю ОСОБА_10 , та ОСОБА_2 проведено огляд домоволодіння на предмет фактичного користування співвласниками та встановлено, що ОСОБА_10 користується 7/8 частинами житлового будинку літ «А», сараєм літ «В», 1/2 частиною огородження; ОСОБА_2 користується 1/8 частиною житлового будинку літ «А», житловим будинком літ «Б» з добудовами, погребом літ «П», літньою кухнею літ «Д,д», сараєм літ «И», уборною літ «У», 1/2 частиною огорожі. Акт підписано ОСОБА_10 та ОСОБА_2 (т. 1, а.с. 170).

На підставі указаного акту було виготовлено розрахунок на встановлення нових розмірів ідеальних долей в спільному праві власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , в якому виходячи із фактичного використання домоволодіння (т.1, а.с. 171) у відповідності до вимог інструкції №5 ЦБТІ КХ УССР від 15.12.1969 року.

15.05.1991 року рішенням виконавчого комітету Богунської районної ради народних депутатів №141, оформлено право особистої власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , змінено розмір ідеальних частин співвласників у спільному праві на житловий будинок, за ОСОБА_2 визнано 76/100 ід.д., житлова площа - 37,6 кв.м., за ОСОБА_10 визнано 24/100 ід.д., житлова площа - 11,6 кв.м. (т. 1, а.с. 173).

20.05.1991 року ОСОБА_10 видано свідоцтво №65 про право особистої власності на 24/100 ідеальних частин жилого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1, а.с. 182).

20.05.1991 року ОСОБА_2 видано свідоцтво №66 про право особистої власності на 76/100 ідеальних частин жилого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1, а.с. 183).

ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , її спадкоємцями є чоловік - ОСОБА_18 , сини - ОСОБА_5 (позивач у справі), ОСОБА_11 , кожен з яких успадкував по 24/300 житлових будинків, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 про що видано відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом (т. 1, а.с. 205-210).

05.03.2013 року між ОСОБА_18 та ОСОБА_7 укладено договір дарування частини житлового будинку, а саме 24/300 двох житлових будинків, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , а саме житлові будинки під літерами «А» і «Б» (т. 2, а.с. 64-65).

Зі змісту матеріалів інвентарної справи вбачається, що станом на 05.11.1976 року будинок по АДРЕСА_3 складався з однієї житлової кімнати, кухні, кладової та коридора( Т.1а.с.133- 135), зі змісту свідоцтва № 5-341 від 13.02.1976 року вбачається, що домоволодіння по АДРЕСА_3 -б в цілому складається з одного житлового будинку( Т.1 а.с. 138-139).

Позивачем до матеріалів справи не долучено належних та переконливих доказів про те, що ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 мали в спільному користуванні житлову кімнату 15,2 кв.м та доказів того, що вказана кімната входила в склад належного даним особам будинку, який належав останнім на праві власності. Лише зі змісту зведеного оціночного акту від 25.04.1984 року ( Т.1 а.с. 140 ) вбачається, що з"являється самовільно побудованой житловий будинок з літерою Б, однак і в даному документі відсутні відомості саме про кімнату площею 15.2 кв. м. Суд вважає неналежним доказом для підтвердження права користування кімнатою 15,2 кв.м. за життя ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 - технічний паспорт від 24.09.2018 року.

Враховуючи викладене підстави для визнання житлової кімнати площею 15,2 кв.м в будинку АДРЕСА_3 спільним майном подружжя ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановлення факту володіння ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вказаною кімнатою відсутні, тому до задоволення не підлягають.

Зі змісту матеріалів інвентарної справи вбачається, що 15.04.1991 року було складено акт щодо фактичного користування співласниками ОСОБА_10 та ОСОБА_2 будинком та господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_3 . ( Т. 1а.с. 170), який підписаний співвласниками.

Для встановлення нових розмірів ідеальних часток в спільному праві власності на житловий будинок АДРЕСА_3 , в зв"язку з добудовою другого будинку, визначено ідеальні частки відповідно до дійсної вартості майна, яким особи фактично коистувались відповідно до вищезазначеного акта, а саме визначено ідеальну долю співласника ОСОБА_2 - 76/100, а ОСОБА_10 -24/100, відповідно до вимог інструкції № 5 ЦБТІ КХ УССР від 15.12.1969 року.

Проте, позивач в поданому позові зазначає, що ним здійснено розрахунок ідеальних часток виходячи з розмірів кв.м приміщень, які на той час використовувались ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , при цьому не враховано вимоги інструкції № 5 ЦБТІ КХ УССР від 15.12.1969 року, яка була діючою на час проведення зміни ідеальних часток та передбачала проведення розрахунку виходячи з вартості майна. Позивач здійснює розрахунок виходячи з вимог Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об"єктів нерухомого майна, яка затверджена Наказом ЖКГ України від 18.06.2007 року № 55 , яка на час поділу ідеальних часток не існувала та не могла бути використана для проведення розрахунку.

Доказів що ОСОБА_10 не надавала згоду на зміну розміру ідеальних часток та така згода була відсутня під час прийняття рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради, саме по собі припущення та сумнів позивача. Позивачем не доведено належними доказами, що згода ОСОБА_10 була недобровільною. Позивачем не доведено в чому саме полягає незаконність рішення виконавчого комітету.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для визнання незаконним рішення Виконавчого комітету Богунської районної Ради народних депутатів від 15.05.1991 року, яким було ухвалено рішення № 141 «Про оформлення права особистої власності на житлові будинки», зокрема додатку № 2, де в Переліку домоволодінь м. Житомира, по яким змінюється право особистої власності, до якого увійшло домоволодіння по АДРЕСА_3 в частині, що стосується визначення розмірів часток ОСОБА_2 - 76/100 ідеальних часток та ОСОБА_10 - 24/100 ідеальних часток.

Решта позовних вимог є похідними від первісних позовних вимог, за таких обставин відмовляючи в задоволенні позову в частині - визнання житлової кімнати площею 15,2 кв.м. в будинку під літерою «Б» в домоволодінні по АДРЕСА_1 , спільним майном подружжя ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та відмовляючи у встановленні факту володіння ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , 7/8 ідеальних часток житлової кімнати площею 15,2 кв.м. в будинку під літерою «Б» в домоволодінні по АДРЕСА_1 , яка в технічному паспорті на домоволодіння від 24.09.2018 року значиться під № 1-5, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , відмовляючи в визнанні незаконним рішення Виконавчого комітету Житомирської міської Ради народних депутатів № 121 від 28.03.1991 року «Про затвердження актів прийомки в експлуатацію індивідуальних жилих будинків громадян міста», в частині додатку, яким всю площу житлового будинку по АДРЕСА_2 в розмірі 45,30 кв.м., відмовляючи в визнанні незаконним рішення Виконавчого комітету Богунської районної Ради народних депутатів від 15.05.1991 року, яким було ухвалено рішення № 141 «Про оформлення права особистої власності на житлові будинки», суд відмовляє в задоволенні решти позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Житомирської міської ради , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову - Комунальне підприємство «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, Департамент реєстрації Житомирської міської ради про визнання частини будинку спільним майном подружжя, встановлення факту володіння на праві власності, визнання частково недійсними рішень органів місцевого самоврядування, свідоцтв про право особистої власності на жилий будинок, визнання права власності на частину будинку, встановлення розмірів часток домоволодіння залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 12.07.2020 року

Позивач ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 , іпн НОМЕР_3

Відповідачі ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_5 іпн. НОМЕР_4

ОСОБА_7 , місце проживання: АДРЕСА_6 іпн НОМЕР_5

ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 іпн. НОМЕР_6

Виконавчий комітет Житомирської міської ради, місцезнаходження: м. Житомир, м-н С.П, Корольова, 4/2, 4

Треті особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову - Комунальне підприємство «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, місцезнаходження: м. Житомир, вул. В.Бердичівська, 15/1, ;

Департамент реєстрації Житомирської міської ради, місцезнаходження м.Житомир, вул. Лятошинського 15-б,

Суддя Л.М.Чішман