Справа №705/766/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2021 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Гудзенко В.Л.

при секретарі Музичук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулося Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 18.08.2011 ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписанням анкети-заяви 18.08.2011 ОСОБА_1 підтвердила свою згоду з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг. У зв?язку з порушенням зобов?язань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2016 має заборгованість в розмірі 46047,30 грн., яка складається з: 2717,24 грн. заборгованості за кредитом; 36796,14 грн. процентів за користування кредитом; 3865,00 грн. пені та комісії; 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 2168, 92 грн. штрафу (процентної складової), яку позивач просить стягнути з відповідача.

За вх. № 133 від 03.01.2018 від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що вона з позивачем не укладала кредитного договору, адже їй не потрібен був кредит, вона лише звернулася до банку з метою отримання картки, за допомогою якої в майбутньому змогла б проводити певні фінансові операції, тому вказану позивачем суму, яка утворилася в результаті невиконання нею вимог кредитного договору, вона не визнає.

За вх. № 1864 від 29.01.2018 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначає про те, що відповідач підписанням анкети-заяви 18.08.2011 все ж таки підтвердила свою згоду на те, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг і вона ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Крім того, відповідач користувалася наданими їй кредитними коштами, не повернула їх, тому на вказану заборгованість відповідно до умов та правил користування банківськими послугами їй були нараховані зазначені штрафні санкції, які банк просить з неї стягнути.

За вх. № 7915 від 02.04.2018 від представника відповідача - ОСОБА_2 надійшла заява про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності, в якій зазначає, що ОСОБА_1 18.08.2011 звернулася до банку із заявою про приєднання до Умов та правил банківських послуг та отримала платіжну картку, на яку встановлено ліміт в розмірі 2200,00 грн. ОСОБА_1 26.09.2011 скористалася цією карточкою та отримала зазначену суму грошових коштів, але після їх отримання вона не провела жодної операції по карточці з метою погашення боргу, тому вважає, що перебіг загальної позовної давності у даному випадку розпочався 26.10.2011 та закінчився 26.10.2014, проте, з позовом до суду банк звернувся лише 26.01.2017.

За вх. № 7169 від 02.04.2021 від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій він просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором б/н від 18.08.2011 в розмірі 3143 грн. 43 коп., з яких:2717,24 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 426,19 грн. - заборгованості за простроченими відсотками. Також просить стягнути понесені судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з?явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Проте, при зверненні з позовом до суду, у позовній заяві зазначено про розгляд справи у відсутність представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з?явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність її представника ОСОБА_2 . Крім того, відповідач у заяві просить відмовити у задоволенні позову, застосувавши строки позовної давності.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні із досліджених доказів встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв?язку з чим підписала Анкету заяву б/н від 18.08.2011, та отримала кошти у розмірі 2200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530,1054, 625 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

В позові зазначено та з долучених документів вбачається, що у зв?язку з порушенням зобов?язань за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 станом на 31.12.2016 має заборгованість в розмірі 46047,30 грн., яка складається з: 2717,24 грн. заборгованості за кредитом; 36796,14 грн. процентів за користування кредитом; 3865,00 грн. пені та комісії; 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 2168, 92 грн. штрафу (процентної складової), яку позивач просить стягнути з відповідача.

02.04.2021 від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій він просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором б/н від 18.08.2011 в розмірі 3143 грн. 43 коп., з яких:2717,24 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 426,19 грн. - заборгованості за простроченими відсотками.

Таким чином, на підставі досліджених доказів суд вважає, що відповідач дійсно має борг перед банком за вказаним кредитним договором.

Однак, в результаті вивчення матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що у позові АТ КБ «Приватбанк» необхідно відмовити у зв`язку з пропуском банком позовної давності з таких підстав.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

У відповідності до частини 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Відповідно до частини 5 цієї ж статті - якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Позивач у позові не вказує про поважність пропуску строку давності, з матеріалів справи не вбачається, що причини пропуску позивачем, встановленого законом строку, є поважними.

Про пропущення строку позовної давності свідчать досліджені в судовому засіданні докази.

З долученої до позовної заяви виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що останньою датою видачі готівки є 19.08.2011. Інших операцій, здійснених особисто відповідачем ОСОБА_1 задля погашення заборгованості з виписки не простежується. Банк звернувся з позовом до суду 16.02.2017, що підтверджується вхідним № 3440 від 16.02.2017, тобто більше, ніж через три роки після здійснення відповідачем останньої операції та початку виникнення заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно із частиною першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. У заяві позичальника домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає.

Суд звертає увагу також на те, що повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами. Тобто, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами кредитного договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, якщо за умовами договорів погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальниками частинами кожного місяця, у рахунок чого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальниками кожного із цих зобов`язань. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 29.10.2014 у справі № 6-169цс14.

Враховуючи наведені положення законодавства, суд звертає увагу також на постанови Верховного Суду України від 06.11.2013 № 6-116цс13, 19.03.2014 № 6-20цс14, 18.06.2014 № 6-61цс14, від 03.06.2015 № 6-31цс15, в яких викладена наступна правова позиція: «у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Приймаючи до уваги наведене, суд визнає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, але вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 11, 16, 257, 267, 509, 525, 526, 610, 625, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя Валентина Леонідівна Гудзенко