УХВАЛА

08 липня 2021 року

м. Київ

справа №691/997/20

провадження № 61-10898ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Ткачука О. С., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 01 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до Городищенського районного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_3 , в якому просила суд стягнути з ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, на період навчання, до досягнення нею 23-річноговіку.

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 03 березня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, на період її навчання, починаючи з 09 вересня 2020 року, до досягнення нею 23-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 560,53 грн.

Рішення суду в межах суми платежу за один місяць допущене до негайного виконання.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 01 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 03 березня 2021 рокуу справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання змінено в частині визначення розміру стягуваних аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, на період її навчання, починаючи з 09 вересня 2020 року і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення позивачкою 23 річного віку.

Зменшено суму стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судового збору з 560,53 грн до 280,27 грн.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Повернуто ОСОБА_3 за рахунок Державного бюджету України судовий збір, сплачений відповідачем при подачі апеляційної скарги, у розмірі 420,40 грн відповідно до квитанції № ПН76 від 29 квітня 2021 року.

У липні 2021 року ОСОБА_2 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Черкаського апеляційного суду від 01 червня 2021 року в даній справі.

Вивчивши касаційну скаргу, подані матеріали, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню.

В пункті 8 статті 129 Конституції України зазначено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Позовні вимоги у даній справі випливають зі спорів про стягнення аліментів.

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей. Проте, таких доводів касаційна скарга не містить.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Зазначена справа є малозначною в силу закону та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Оскільки ОСОБА_2 подала касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню, випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не встановлено, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 3 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 01 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Петров

А. А. Калараш

О. С. Ткачук