Справа № 368/303/20 Головуючий 1 інстанція- Іванюта Т.Є.
Провадження № 22-ц/824/7572/2021 Доповідач апеляційна інстанція - Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 липня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Верланова С.М., Мережко М.В.,

за участю секретаря Малашевського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 12 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на будинок та визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, який мотивувала тим, що вона є дочкою ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент смерті її батько перебував у шлюбі з ОСОБА_6 , який було зареєстровано 22 червня 1999 року. Перебуваючи у даному шлюбі батько збудував будинок по АДРЕСА_1 , право власності на який у 2004 році було зареєстровано за ОСОБА_6 , де вони обоє і проживали. ІНФОРМАЦІЯ_1 її батько ОСОБА_5 помер. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , яка до дня смерті мешкала у будинку. Спільних дітей у померлих не було.

Вказувала, що вона звернулася до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак нотаріус відмовив їй у прийнятті заяви, оскільки спадщину прийняв рідний брат померлого ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідачі ОСОБА_3 , яка є її сестрою, та ОСОБА_4 , яка є дружиною ОСОБА_7 , не визнають її право на спадщину, а тому вона вимушена звернутися до суду. У зв`язку з наведеним просила суд визначити, що частка померлого ОСОБА_5 в праві спільної сумісної власності на будинок АДРЕСА_1 становила 1/2 частину та визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 12 жовтня 2020 року позов задоволено. Визначено, що частка майна померлого ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності на будинок АДРЕСА_1 становить 1/2. Визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину житлового будинку (загальна площа приміщень 44,7 кв. м., житлова площа 31,9 кв. м., допоміжна площа 12,8 кв. м.), що

- 2 -

знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 як особа, яка не брала участь у справі, проте вважає, що суд вирішив питання про її права і обов`язки, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального і неправильне застосування норм матеріального права.

Скарга мотивована ти, що ОСОБА_1 є спадкоємцем своєї двоюрідної тітки ОСОБА_6 , якій належав спірний будинок по АДРЕСА_1 і яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона прийняла спадщину після смерті тітки, звернувшись у встановлений строк до Кагарлицької держнотконтори і за її заявою заведено спадкову справу № 65183389. Вважає, що розгляд судом справи і ухвалення рішення без залучення спадкоємців померлої ОСОБА_6 є порушенням закону та її прав. Окрім того, рішення суду не містить обгрунтування підстав щодо визнання права власності на 1/2 частину спірного будинку за ОСОБА_2 , зокрема чи прийняла вона спадщину після смерті ОСОБА_5 і яким чином, чи не пропущено позивачкою термін прийняття спадщини, якщо пропущено, то з яких причин і чи поновлювався він.

Позивачка ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, де вказала, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення і правомірно задоволив її позов, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є безпідставними і надуманими, не грунтуються на вимогах закону, не спростовують висновків суду. Зазначила про відсутність доказів про те, що ОСОБА_1 є родичем померлої ОСОБА_6 .

В суді апеляційної інстанції в режимі відеоконференції ОСОБА_1 та її представник адвокат Лисюк О.В. подану апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримали, просили задоволити та скасувати рішення Кагарлицького районного суду м.Києва як незаконне.

Представник позивачки ОСОБА_2 адвокат Степаніщева В.В. в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність і обгрунтованість судового рішення та відсутність підстав для його скасування, а також недоведеність факту родинних стосунків між ОСОБА_1 і померлою ОСОБА_6 .

Відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 належним належним чином повідомлені про час розгляду справи засобами телефонного зв`язку, до суду не з`явилися, причин неявки не повідомили, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження у даній справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вказаній нормі кореспондуються приписи ч.1 ст.352 ЦПК України, згідно якої учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, встановлено, що судовим рішенням питання про права такої особи не вирішувалося.

Аналіз змісту ст.252, 362 ЦПК України свідчить, що особи, які не брали участі у

- 3 -

справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права або обов`язки цих осіб, а для перегляду справи в апеляційному порядку за апеляційною такої особи підлягає встановленню чи порушені оскарженим судовим рішенням права чи інтереси особи, яка подала апеляційну скаргу (правова позиція Великої Палати Верховного Суду в постанові від 20 березня 2019 року усправі № 604/835/15-ц та Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 01 серпня 2019 року в справі № 412/1277/2012).

З матеріалів даної справи вбачається, що предметом спору є 1/2 частина спадкового будинку по АДРЕСА_1 . Позивачка вважає, що будинок по АДРЕСА_1 був спільною сумісною власністю її батька ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , презумпція спільності майна не спростована, а тому їх частки є рівними. Відповідно вона як спадкоємиця померлого ОСОБА_5 має право на 1/2 частину будинку.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд погодився з такими доводами.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 обгрунтована тим, що вона є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому вважає, що суд вирішив питання про її права і обов`язки.

Проте, всупереч наведеним в апеляційній скарзі аргументам, ОСОБА_1 не надала апеляційному суду доказів, що вона є родичем померлої ОСОБА_8 і відповідно має право на спадкування в порядку черговості, визначеному ст.ст.1261-1266 ЦК України.

Так у апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що ОСОБА_6 була її двоюрідною тіткою, в суді апеляційної інстанції уточнила, що померла - її двоюрідна сестра, не надавши з цього приводу жодних доказів.

Апеляційним судом встановлено, що після смерті ОСОБА_9 скаржниця ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спащини до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори, де 06 грудня 2019 року була заведена спадкова справа № 65183389, однак свідоцтво про право на спадщину за законом нотаріусом до цього часу не видано з огляду на відсутність доказів родинного споріднення ОСОБА_1 із спадкодавицею ОСОБА_6 .

Також, апеляційним судом встановлено, що у червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м.Києва із заявою про встановлення факту родинних стосунків із ОСОБА_6 , яка ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 09 листопада 2020 року залишена без розгляду за заявою ОСОБА_1 (справа № 754/7746/20).

У квітні 2021 року ОСОБА_1 подала до Деснянського районного суду м.Києва заяву про встановлення факту родинних стосунків із ОСОБА_6 . Провадження відкрите ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 13 квітня 2021 року, на даний час заява не вирішена, рішення відсутнє, факт родинних відносин не встановлено (справа № 754/5560/21).

За таких обставин з огляду на відсутність доказів родинного споріднення ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_6 на час розгляду даної справи і як наслідок відсутність доказів про право ОСОБА_1 на спадкування, доводи скаржниці про те, що рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 12 жовтня 2020 року вирішено питання про її права та обов`язки як спадкоємиці ОСОБА_6 необгрунтовані та безпідставні.

Отже, як з матеріалів справи, так і зі змісту оскаржуваного рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 12 жовтня 2020 року не вбачається, що суд вирішив питання про права і обов`язки скаржниці ОСОБА_1 .

Згідно п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою,

- 4 -

поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Оскільки апеляційна скарга подана ОСОБА_1 , яка не є учасником даної справи і суд першої інстанції не вирішував питання про її права, свободи, інтереси чи обов`язки, апеляційний суд відповідно до приписів ст.362 ЦПК України закриває апеляційне провадження.

Доводи ОСОБА_1 , викладені нею в апеляційній скарзі і запереченнях на відзив на апеляційну скаргу щодо незаконності рішення, оскільки спірний будинок не був спільним майном подружжя, а належав виключно ОСОБА_6 , та про те, що позивачка не надала доказів про прийняття спадщини після смерті батька, колегія суддів не аналізує, оскільки рішення по суті не переглядається.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2019 року в справі № 412/1277/2012, де зроблено висновок, що «у разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті».

Керуючись ст.ст.259, 374, 362, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 12 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на будинок та визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді: