Справа № 577/4193/20
Провадження № 2/577/129/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" липня 2021 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Кузнєцовій О.Л.

з участю представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп заяву представника відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову та зустрічне забезпечення,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Конотопського міськрайонного суду Сумської області суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні подав заяву про скасування заходів забезпечення позову та зустрічне забезпечення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02.07.2021 року в порядку забезпечення позову накладено заборону вчиняти будь-які дії щодо відчуження нерухомого майна, а саме: 19/50 частин будинку АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_4 . Разом з тим вважає, що це порушує права відповідача, оскільки заборона накладена не на предмет спору, а на майно, що належить відповідачу ОСОБА_4 . Крім того, оскільки ОСОБА_3 знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 просить застосувати зустрічне забезпечення.

Представник позивача ОСОБА_1 проти задоволення заяви заперечує.

Суд, заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали, вважає, що заява про скасування заходів забезпечення позову та зустрічне забезпечення не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02.07.2021 року накладено заборону вчиняти будь-які дії щодо відчуження нерухомого майна, а саме: 19/50 частин будинку АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_4 .

При вирішенні питання про забезпечення позову суд оцінив необхідність вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог позивача щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який позивач просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; з урахуванням встановленого спору між сторонами по справі, суд дійшов висновку, що вимоги стосовно забезпечення позову є обґрунтованими, законними та співмірними із заявленими позовними вимогами, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача.

Тобто, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд пересвідчився, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Суд вважає, що ухвала про забезпечення позову не порушує права відповідача, а обмежує їх на певний час, оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер до вирішення позову по суті.

У відповідності до ч. 1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Суд вважає, що клопотання про скасування заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки забезпечення позову було встановлено обґрунтовано, заходи забезпечення позову є співмірними заявленим позовним вимогам, справа по суті нерозглянута та будь-які підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

Крім того, скасування заходів по забезпеченню позову може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду в майбутньому у випадку його постановлення на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), а за ч. 3 ст. 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Вирішуючи питання про зустрічне забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторін, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про зустрічне забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про зустрічне забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до зустрічного забезпечення позову. У вирішенні питання про зустрічне забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо зустрічного забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до зустрічного забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Представник відповідача на обґрунтування клопотання про зустрічне забезпечення пояснив, що позивач ОСОБА_3 знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, в судовому засіданні зазначав, що позивач проживає за вказаною адресою.

При таких обставинах та враховуючи предмет і підстави даного позову, відсутність доказів завдання відповідачу збитків внаслідок вжиття заходів забезпечення позову відносно спірного нерухомого майна (квартири), а також те, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у заяві обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви представника відповідача про застосування заходів зустрічного забезпечення.

Керуючись ст. 154, 158, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову та зустрічне зобов`язання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

СуддяТ. А. Буток