У Х В А Л А

щодо відкриття провадження у справі

05.07.2021 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Шепель К.А.,

отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до Леляцької сільської ради про стягнення моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю відповідача,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 29 червня 2021 року звернулась до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з даним позовом до Леляцької сільської ради про стягнення моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю відповідача

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що в прийнятті позовної заяви слід відмовити з огляду на таке.

У позовній заяві позивач зазначає, що станом на червень 2018 року вона розпочала приватизацію земельних ділянок, прилеглих до її будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , які межують з землями Леляцької сільської ради Жмеринського району. Приватизованим нею земельним ділянкам присвоєно такі кадастрові номери: №:01:003:0066 площею 0,0473 га, №:01:003:0067 площею 0,1145 га, №:01:003:0076 площею 0,27 га. Вказані земельні ділянки лише на певній території можуть межувати з земельними ділянками, які є власністю Леляцької сільської ради. Станом на 3 вересня 2019 року частина земельної ділянки відповідача була навмисно залита фекаліями та іншими відходами з метою невиходу позивача на межі загального користування та на власні приватизовані земельні ділянки. Відповідач по справі до моменту подання позову не встановив порушників, які вчинили такі протиправні дії. Відстань від літньої кухні та частини житлового будинку позивача до пролитих фекалій на відкритому грунті склала менше десяти метрів. Станом на вересень 2019 року відповідач навмисно дозволив на межі своїх земельних ділянок встановити каналізаційну яму із розлиття фекалій, що заборонено законом. Позивач через неналежні дії відповідача змушена була проживати в зоні фекальних відходів та їх випарів, зазнала страждань та приниження, з приводу чого лікувалась, а тому вважає що їй завдано моральної шкоди в розмірі 30000 грн.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач надає копії Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельні ділянки, фотографії з місця події, лист та акт Леляцької сільської ради від 9 вересня 2019 року, копії рішень Вінницького окружного адміністративного суду від 5 листопада та 19 грудня 2019 року та копії фіскальних чеків за ліки.

Відповідно до КП "Д-3" встановлено, що 9 червня 2020 року ОСОБА_1 вже зверталась до Жмеринського міськрайонного суду з аналогічним позовом до Леляцької сільської ради, Виконавчого комітету Жмеринської міської ради та Жмеринської міської ради про стягнення моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю відповідача, справа № 130/1201/20 (провадження № 2/130/587/2020).

Головуючим суддею, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено суддю Верніка В.М., який 25 вересня 2020 року виніс рішення у справі, при ознайомленні з яким встановлено, що предмет підстави, позивач та відповідач Леляцька сільська рада, у справі ті ж самі.

На підтвердження позовних вимог позивач надала всі ті самі докази, що і до позову, поданого до суду 29 червня 2021 року.

Відповідно до рішення Жмеринського міськрайнного суду від 25 вересня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди відмовлено повністю.

Відповідно до постанови Вінницького апеляційного суду від 4 січня 2021 року рішення Жмеринського міськрайнного суду від 25 вересня 2019 року скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Леляцької сільської ради, Жмеринської міської ради та Виконавчого комітету Жмеринської міської ради про стягнення моральної шкоди відмовлено.

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду прийшла до висновку, що позивач не надала достатніх доказів на доведення своїх позовних вимог.

Тобто, предмет та підстави позову, розглянутого між сторонами у спорі Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області 25 вересня 2020 року та Вінницьким апеляційним судом 4 січня 2021 року, у цивільній справі № 130/1201/20 є тотожними з предметом та підставами позову у спорі між тими ж самими сторонами у цій справі.

З огляду на те, що додані до даного позову докази ті ж самі, що були в попередній справі, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для відкриття провадження у справі.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Отже, за наявності судового рішення, яке набрало законної сили у спорі між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав позовна заява не може бути прийнята до розгляду, а у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 175, 186 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Леляцької сільської ради про стягнення моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю відповідача

На ухвалу може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

Суддя Костянтин Шепель