Справа № 524/9094/17
Провадження № 6/524/128/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі

головуючого судді Кривич Ж.О.,

з участю секретаря судового засідання Швець Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Бублика Олега Івановича про визнання виконавчого листа у виконавчому провадженні № 59704579 таким, що не підлягає виконанню на території України

УСТАНОВИВ:

22 квітня 2021 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Бублика Олега Івановича про визнання виконавчого листа у виконавчому провадженні № 59704579 таким, що не підлягає виконанню на території України.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 підтримав подану заяву та просив її задовольнити. Представник суду пояснив, що боржник (мати дітей) вимушена була рятувати своїх дітей від морального та психологічного тиску з боку стягувача ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), оскільки він мав на меті особисту помсту колишній дружині та вимагав від неї грошові кошти за дітей. Такі обставини та події вказують на те, що інтереси дітей мають пріоритетне значення над інтересами обох із батьків, тому діти були перевезені ОСОБА_1 в безпечне місце за кордон України, оскільки на підставі рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 30.10.2018 року у справі № 524/9094/17, провадження № 2/524/799/18, місце проживання дітей було визначено з їх мамою.

07.04.2021 року представник ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці із заявою про надання інформації про те, чи підлягає виконанню рішення суду в частині встановлення способів участі батька у вихованні дітей. Йому було рекомендовано звернутися до суду для про визнання виконавчого листа у виконавчому провадженні № 59704579 таким, що не підлягає виконанню на території України.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. З долученої до матеріалів справи копії ухвали Автозаводського районного суду міста Кременчука від 01 червня 2021 року суду відомо, що ОСОБА_3 оголошений у розшук у кримінальному провадженні № 524/8032/18, де він є обвинуваченим за ч. 2 ст. 125 КК України.

Дослідивши матеріли справи, суд встановив наступне:

На виконанні в Автозаводському ВДВС у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження № 59704579.

Примусово виконується рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 30.10.2018 року у справі № 524/9094/17 в частині визначення способів участі ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з дочками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3 перешкод у спілкуванні з дітьми.

24.11.2017 року між ОСОБА_6 та громадянином Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_7 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

На даний час ОСОБА_1 мешкає разом із своїм чоловіком та дітьми у Федеративній Республіці Німеччина за адресою: АДРЕСА_1 . Факт постійного місця проживання ОСОБА_1 підтверджується посвідченням про право на проживання серії НОМЕР_2 від 03.07.2018 року.

Також факт проживання підтверджується Рішенням дільничного суду міста Дрездена федеративної землі Саксонія Федеративної Республіки Німеччина від 02.10.2020 року, яке набрало законної сили 04.01.2021 року.

ОСОБА_3 ініціював спір про повернення дітей. За його позовом Дільничний суд міста Дрездена (суд у справах сім`ї) розглянув справу і рішенням від 02.10.2020 року у вимозі про повернення дітей в Україну відмовив.

Суд, зокрема зазначив, що: «Обидві дівчинки були присутні при побитті бабусі Позивачем. Цей травматичний випадок являє собою жахливий досвід для обох дівчаток, який вони досі не можуть пережити. У минулому позивач проявляв жорстокість та неповагу, він не демонстрував ніякого інтересу до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , проте для нього на першому плані була помста матері дітей, а також вимагання грошей.»

У відповідності до змісту рішення дільничного суду міста Дрездена від 02 жовтня 2020 року було зазначено: «Діти: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до цього часу разом із матір`ю мешкають у Федеративній Республіці Німеччина за адресою: АДРЕСА_1 . Діти адаптувались і повністю інтегрувались за новим місцем мешкання. З цього слідує, що діти не повинні повертатися в Україну». Вказане рішення суду набрало законної сили та не було оскаржене ОСОБА_3 .

Вирішуючи заяву, суд виходить з наступного:

У відповідності до ч. 4 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідно до статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.»

Частинами 1, 3 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Зазначені норми права вказують на неможливість виконати рішення суду в частині визначення ОСОБА_3 способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дочками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на території України, оскільки діти мешкають разом з мамою у Федеративній Республіці Німеччина.

В ході судового засідання було встановлено, що дії боржника ОСОБА_1 не є протиправними та незаконними, оскільки дії матері ОСОБА_1 , яка є боржником у вищезазначеному виконавчому провадженні, направлені виключно на захист прав та законних інтересів їх спільних з ОСОБА_3 дітей.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 432 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати виконавчий лист виданий Автозаводським районним судом міста Кременчука 14.05.2019 року по справі № 524/9094/17 про

-визначення ОСОБА_3 такі способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дочками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 :

?побачення у перші та треті вихідні місяця з 09 год. 00 хв. суботи до 19 год. 00 хв. неділі за місцем проживання батька у місті Полтаві з поверненням дітей до міста Кременчука;

?спільний щорічний відпочинок батька з доньками протягом половини літніх та зимових канікул під час відпустки батька дітей;

?щорічні побачення 01 жовтня та 30 жовтня з 09 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. у місті Кременчуці.

-зобов`язання ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3 перешкоди у спілкуванні з малолітніми доньками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення (ухвали) або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Суддя Ж.О. Кривич