Провадження № 2/686/4866/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

за участю секретаря Антосєва В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гвардійської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -

встановив:

29 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з означеним позовом до Гвардійської сільської об`єднаної територіальної громади, інтереси якої представляє Гвардійська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ОСОБА_2 , яка є її матір`ю. Після смерті останньої залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка (пай), що знаходиться на території Гвардійської сільської об`єднаної територіальної громади, площею 1,98 га. Позивачка з ОСОБА_3 , яка є її рідною сестрою домовились, що вона буде займатись спадковим майном після смерті матері, проте, в подальшому сестра повідомила позивачці, що не може отримати земельну ділянку у власність, оскільки за життя їх матір`ю було складено заповіт. Оскільки, оригіналу заповіту ОСОБА_1 не знайшла, 22 червня 2021 року відповідачем їй, як вигодо набувачу за заповітом, було видано дублікат заповіту.

Після цього, 23 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до приватного нотаріуса Твердохліба В.П. для прийняття спадщини, проте їй було відмовлено, оскільки вона пропустила встановлений законом 6-місячний строк на подання заяви про прийняття спадщини.

Позивачка ОСОБА_1 зазначає, що вказаний строк нею було пропущено з поважних причин, а саме: необізнаність щодо існування заповіту та обмеження, встановлені в Україні у зв`язку з коронавірусною хворобою, тому, просить суд визначити їй додатковий строк після набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 02 липня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав.

Представник відповідача Гвардійської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню.

Судом об`єктивно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка є моєю матір`ю позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить: земельна ділянка (пай), що знаходиться на території Гвардійської сільської об`єднаної територіальної громади площею 1,98 га, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 796774.

За життя, 19 серпня 2011 року, ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем Гардійської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області Сарафін І.В. зареєстрований в реєстрі за № 54, згідно якого заповіла вищевказану земельну ділянку позивачці ОСОБА_1 .

Проте, позивач дізналась про існування заповіту лише 22 червня 2021 року, коли отримала його дублікат у Гвардійській сільській раді Хмельницького району.

Після цього, 23 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до приватного нотаріуса Твердохліба В.П. для прийняття спадщини, але їй було відмовлено, оскільки, нею пропущений шести місячний строк визначений ст. 1270 ЦК України для подачі відповідної заяви.

Згідно до положень ст. 1223, 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини.

Такий висновок узгоджується із висновками викладеними в постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року в справі № 6-496цс17 та постановах Верховного Суду у постановах від 15 квітня 2020 року у справі № 190/106/18 (провадження № 61- 41455св18) від 26 березня 2020 року у справах № 517/82/19 (провадження № 61-1340св20) та № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19), від 10 червня 2020 року у справі № 640/13714/17 (провадження № 61-44478св18) від 01 липня 2020 року у справі № 131/192/19 (провадження № 61-22639св19), від 24 липня 2020 року у справі № 729/559/18 (провадження № 61-1099св19.

Статтею 1272 ч. 3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» доступ до адміністрації Гвардійської сільської об`єднаної територіальної громади був обмежений, так само, як і був обмежений рух громадського транспорту, тому позивач не мала змоги вчасно отримати дублікат заповіту.

Отже, суд приходить до висновку, що причини пропуску ОСОБА_1 строку на подання заяви про прийняття спадщини є поважними, оскільки пов`язані з об`єктивною істотною умовою, а саме тим, що їй не було відомо про існування заповіту, а також, з урахуванням карантинних обмежень у зв`язку з поширенням на території України коронавірусу COVID-19, а тому позовні вимоги про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягають задоволенню.

Позивачка не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1222, 1261, 1233, 1269, 1272 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 223, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задоволити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в три місяці після набрання даним рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня проголошення судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення суду 14 липня 2021 року.

Суддя: О.М. Палінчак