У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2021 року

м. Київ

справа № 2-1140/12

провадження № 61-9842 ск 21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 12 квітня 2021 року в справі за заявою комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського районного суду м. Києва «Хрещатик» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в справі за позовом комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії,

В с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» звернулося до Печерського районного суду м. Києва із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 2-1140/12 та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09 грудня 2020 року відмовлено у задоволені заяви комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 2-1140/12 та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 квітня 2021 року апеляційну скаргу комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» задоволено; скасовано ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 09 грудня 2020 року та постановлено нове рішення, яким заяву комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» задоволено; видано дублікат виконавчого листа у справі за № 2-1140/12 за позовом комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії; поновлено комунальному підприємству по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» строк для пред`явлення виконавчого листа № 2-1140/12 до виконання.

15 червня 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 12 квітня 2021 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Київського апеляційного суду від 12 квітня 2021 року та залишити в силі ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 09 грудня 2020 року.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що позивач звертався до суду із двома вимогами, а саме: про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, проте суд апеляційної інстанції безпідставно неврахував положення статті 433 ЦПК України, яка передбачає можливість пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними. Тобто, вважає, що суд має право поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за наявності самого виконавчого документа. Натомість, апеляційний суд одночасно задовольнив дві вимоги, чим допустив грубе порушення норм процесуального права. Крім того, зазначає, що апеляційний суд, за відсутності виконавчого провадження і матеріалів виконавчого провадження встановив факт невиконання судового рішення та не вказав у резолютивні частині дублікат якого виконавчого документа він видав.

Дослідивши касаційну скаргу ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Тобто, відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України не передбачено право для сторони у справі або іншої відповідної особи на оскарження в касаційному порядку постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, а тому ця постанова не підлягає касаційному оскарженню в цій частині.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження ухвал судів першої та апеляційної інстанцій, визначених в пунктах 2, 3 частини першої цієї статті ЦПК є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції виходив із того, що заявником не обґрунтовано звернення до суду із заявою, а саме не надано доказів поважності причин пропущення встановленого законом строку пред`явлення виконавчих документів до виконання, не надано жодного належного та достатнього доказу втрати виконавчого документа.

Задовольняючи апеляційну скаргу комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» та скасовуючи ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 09 грудня 2020 року апеляційний суд виходив з того, що рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 липня 2012 року в справі №2-924/12 є невиконаним. Виконавча служба, повертаючи виконавчий лист без виконання та закриваючи виконавче провадження, не повідомила про це стягувача. Отже,строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено стягувачем із поважних причин, а тому повинен бути поновлений. Оскільки суд поновлює строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, то такий строк не вважається пропущеним, а тому підлягає видачі дублікат виконавчого листа, оскільки оригінал втрачено.

Верховний Суд погоджується із відповідними висновками суду апеляційної інстанції, оскільки вони відповідають нормам чинного законодавства, якими регулюються спірні правовідносини, а також фактичним обставинам справи, встановленими судами на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження наданих доказів.

Як встановлено судом апеляційної інстанцій, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 липня 2012 року в справі №2-924/12 позовні вимоги комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» задоволено повністю. Зобов`язано ОСОБА_1 за власний рахунок звільнити земельну ділянку у дворі будинку АДРЕСА_1 шляхом демонтування цегляного гаража.

05 вересня 2013 року Печерським районним ВДВС у місті Києві відкрито виконавче провадження.

31 грудня 2016 року у зв`язку з невиконанням боржником рішення суду Печерським районним ВДВС у м. Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

10 березня 2020 року стягувач звернувся до суду з заявою про зміну способу виконання рішення.

14 серпня 2020 року Печерським районним судом м. Києва задоволено заяву стягувача.

04 листопада 2020 року при отриманні заявником копії зазначеної ухвали та виконавчого листа працівниками канцелярії суду виявлено, що в матеріалах справи виконавчий лист відсутній.

Доказів того, що оригінал виконавчого листа, повернутого ВДВС, був отриманий стягувачем, матеріали справи не містять.

Згідно з частиною першою статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа.

Обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Згідно з частиною першою статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) викладено такий правовий висновок: «Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку».

Встановивши, що виконавчий лист, виданий у цій справі, був втрачений та наявні підстави для поновлення строку для пред`явлення його до виконання, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про видачу дубліката втраченого виконавчого листа.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, однак оскаржувані судові рішення в вказаній частині не можуть бути переглянуті в касаційному порядку, а тому наведені заявником доводи щодо безпідставного поновлення цього строку не можуть братися до уваги.

У зв`язку із вищезазначеним, Верховний Суд вважає, що відсутні правові та фактичні підстави для скасування постанови Київського апеляційного суду від 12 квітня 2021 року, в частині вимоги про видачу дубліката виконавчого листа.

Зазначені ОСОБА_1 у касаційній скарзі інші аргументи, в частині оскарження рішення суду апеляційної інстанції щодо вимоги про видачу дубліката виконавчого листа, Верховний Суд також вважає необґрунтованими та виключно його суб`єктивними судженнями, оскільки вони зводяться до незгоди з обставинами, встановленими судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, в частині оскарження рішення апеляційного суду щодо вимоги про видачу дубліката виконавчого листа, вбачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

У відповідності до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись частинами четвертою-шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 12 квітня 2021 року в справі за заявою комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського районного суду м. Києва «Хрещатик» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в справі за позовом к омунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук