ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року м.Суми

Справа №582/134/21

Номер провадження 22-ц/816/1141/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Хоружівка»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Хоружівка»

на рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 28 квітня 2021 року, постановлене у складі судді Петен Я.Л., у приміщенні Недригайлівського районного суду Сумської області, повний текст судового рішення складено 11 травня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Хоружівка» (далі ТОВ АФ «Хоружівка») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу майнового паю.

Позов мотивує тим, що 14 листопада 2010 року між власником майнового паю ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма «Хоружівка» укладено договір купівлі-продажу майнового паю, за умовами якого останній продав товариству майновий пай, належний йому на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії СУ-Х-17 № 0037, виданий 29 березня 2002 року Хоружівською сільською радою.

Вартість майнового паю визначена сторонами у розмірі 18808,00 грн. Вказує, що покупець сплачує продавцю зазначену суму до 01 січня 2020 року продукцією або послугами за домовленістю сторін.

Зазначає, що предмет договору купівлі-продажу майнового паю від 14 листопада 2010 року, який є істотною умовою договору, не відповідає фактичній номінальній вартості майнового паю на момент його укладення, оскільки за даними бухгалтерського обліку ТОВ Агрофірма «Хоружівка» на момент укладення договору, тобто станом на 14 листопада 2010 року, номінальна вартість майнового паю становила 13046,00 грн.

Крім того вважає, що відповідачем істотно порушені умови укладеного між сторонами договору, оскільки ним не надано позивачу до його екземпляра договору оригіналу свідоцтва про право власності на майновий пай, а також відповідач не звертався щодо надання йому продукції чи послуг, так як за умовами договору такі дії повинні вчинятися за домовленістю сторін, а не одноособово покупцем, що позбавило можливості позивача виконати свої зобов`язання за договором.

Отже, у результаті укладення договору купівлі-продажу покупець мав намір отримати майнове право, а у зв`язку з вказаними порушеннями з боку продавця, ТОВ АФ «Хоружівка» було позбавлено того, на що розраховувала при укладенні договору.

Посилаючись на вказані обставини, просить розірвати договір купівлі-продажу майнового паю б/н, укладений 14 листопада 2010 року між власником майнового паю ОСОБА_1 та ТОВ АФ «Хоружівка».

Недригайлівський районний суд Сумської області рішенням від 28 квітня 2021 року у задоволенні позову ТОВ АФ «Хоружівка» відмовив.

В апеляційній скарзі ТОВ АФ «Хоружівка», посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що відповідачем не передано товариству оригінал свідоцтва про право власності на майновий пай або його копія і це є істотним порушенням умов договору купівлі-продажу.

Вказує, що договором купівлі-продажу передбачено вчинення дії з наміром отримати ту чи іншу послугу або продукцію за домовленістю обох сторін, проте з моменту укладення договору відповідач не виявив бажання та не звертався до товариства щодо отримання продукції чи послуг згідно умов договору, у зв`язку з чим позбавив можливості виконати свої зобов`язання зі сторони покупця.

Вважає помилковим висновок суду про те, що пунктом 2 договору визначено строк дії договору 01 січня 2020 року, оскільки вказаним пунктом не передбачено строк дії договору, а лише строк виконання зобов`язань, що не є тотожним.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ТОВ АФ «Хоружівка» адвоката Гурнак С.О., яка підтримала доводи апеляційної скарги,дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову ТОВ АФ «Хоружівка», суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем істотного порушення умов договору з боку відповідача, а також враховуючи закінчення строку дії договору на момент звернення позивача до суду з вимогою про його розірвання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 29 березня 2002 року Хоружівською сільською радою ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного підприємства (майновий сертифікат). Частка майнового паю ОСОБА_1 визначена у розмірі 18808,00 грн ( а. с. 18).

14 листопада 2010 року між власником майнового паю ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма «Хоружівка» укладено договір купівлі-продажу майнового паю, відповідно до умов якого відповідач продав товариству належний йому майновий пай номінальною вартістю 18808,00 грн. Право власності продавця на майновий пай засвідчене свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії СУ-Х-17 № 0037, виданий Хоружівською сільською радою Недригайлівського району.

Відповідно до п. 2 договору вартість продажу майнового паю визначена сторонами в розмірі 18808,00 грн. Покупець сплачує зазначену суму продавцеві до 1 січня 2020 року продукцією, послугами, за домовленістю сторін.

Пунктом 3 договору передбачено, що при порушенні терміну сплати платежів, передбачених п. 2, покупець сплачує продавцеві неустойку в розмірі 0,1% несплаченої суми за кожний день прострочки.

Відповідно до п. 5 договору покупець набуває право власності на майновий пай продавця і на всі права, які посвідчуються свідоцтвом про право власності на майновий пай, після сплати 50% вартості майнового паю, визначеного в пункті 2 договору (а. с. 17).

02 листопада 2007 року та 29 листопада 2008 року ОСОБА_1 , тобто до укладення договору купівлі-продажу майнового паю, звертався до позивача із заявами щодо продажу йому продукції в рахунок зменшення майнового паю (а. с. 20).

Згідно з даними бухгалтерського обліку ТОВ АФ «Хоружівка» станом на 25 лютого 2021 року розмір майнового паю ОСОБА_1 становив 13046,00 грн (а. с. 19).

Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 26 березня 2021 року у справі № 582/1158/20 встановлено, що ТОВ АФ «Хоружівка» в рахунок майнового паю ОСОБА_1 було видано продукцію на суму 5292,00 грн, а залишок боргу становить 13046,00 грн (а. с. 38-39).

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Товариством з обмеженою відповідальністю АФ «Хоружівка» не надано суду належних та допустимих доказів щодо істотних порушень відповідачем умов договору у розумінні ст. 651 ЦК України, які б мали наслідки для розірвання договору купівлі-продажу майнового паю від 14 листопада 2010 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що істотним порушенням договору купівлі-продажу майнового паю є не передача відповідачем товариству оригіналу свідоцтва про право власності на майновий пай, не заслуговують на увагу колегії, оскільки у відповідності до положень ст. 651 ЦК України не передання ОСОБА_1 товариству такого свідоцтва не є істотним порушенням договору та не може бути підставою для розірвання договору від 14 листопада 2010 року. Не передбачили сторони і такої підстави для розірвання договору в його умовах.

Зі змісту договору вбачається, що покупець набуває право власності на майновий пай продавця і на всі права, які посвідчуються свідоцтвом про право власності на майновий пай, після сплати 50% вартості майнового паю.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що умовами договору передбачено вчинення відповідачем дій щодо отримання продукції чи послуг згідно умов договору є необґрунтованими, оскільки умовами спірного договору не передбачено таких зобов`язань відповідача.

Хоча суд першої інстанції зробив помилковий висновок про те, що строк дії спірного закінчився 01.01.2020 року, оскільки вказана дата є строком виконання зобов`язання позивача по сплаті вартості майнового паю, а чинність договору не припиняється доти, доки зобов`язання не буде виконане сторонами або одна із сторін не відмовиться від договору в порядку, передбаченому для зміни чи розірвання договору (статті 651-654 ЦК), однак установивши вищезазначені фактичні обставини справи, суд вірно вирішив спір по суті. Оскільки вказаний помилковий висновок суду не призвів до прийняття неправильного по суті рішення, підстав для скасування рішення суду немає.

Відтак за встановлених обставин справи та вимог закону колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування правильного по суті рішення суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Хоружівка» залишити без задоволення.

Рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 28 квітня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 липня 2021 року.

Головуючий Т.А. Левченко

Судді: О.І.Собина

С.С. Ткачук