Справа № 357/2459/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді Бондаренко О. В., при секретарі - Вангородській О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди -

В С Т А Н О В И В :

17.02.2021 року Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» звернулося до суду з даним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 04.03.2021 року, мотивуючи тим, що 15.07.2018 між ТДВ «СК «Ю.ЕСАЙ.» та ОСОБА_3 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АМ/4556913, забезпечений транспорт «Volkswagen», р.н. НОМЕР_1 .20.10.2018 року о 16.00 год. на автодорозі Київ-Одеса, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю забезпеченого транспортного засобу «Volkswagen», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Land Rover», р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 ..Внаслідок вказаного ДТП було пошкоджено транспортний «Land Rover», р.н. НОМЕР_2 , з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого, як водія забезпеченого автомобіля «Volkswagen», р.н. НОМЕР_1 , була застрахована у ТДВ «СК «Ю.ЕСАЙ.», згідно поліса № АМ/4556913. Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнано ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Volkswagen», р.н. НОМЕР_1 , що підтверджується постановою Ставищенського районного суду Київської області № 378/1264/18 від 18.12.2018 року та постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 357/13305/18 від 22.11.2018 року. Згідно з умовами Полісу ОСЦПВВНТЗ № АМ/4556913, на підставі страхового акту № 19.59.4 від 20.05.2019 p., заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «Land Rover», р.н. НОМЕР_2 , складає 98 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8763 від 26.09.2019 р. та страховим актом № 19.59.4 від 20.05.2019 р. Позивач звертався до відповідача з метою досудового врегулювання спору, із претензією про відшкодування збитків, однак, з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків. Тому, просив стягнути з ОСОБА_2 користь ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» 98 000,00 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судовий збір в сумі 2 270,00 грн.

13.04.2021 року судом прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачу було роз`яснено його право надіслати суду відзив на позовну заяву та усі наявні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Відповідач копію ухвали суду про відкриття провадження та пакет документів отримав 28.04.2021 року (а.с.72), однак, протягом строку, встановленого судом, відзив на позовну заяву та заяви з процесуальних питань до суду не направив.

Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 20.10.2018 року близько 16 год. 00 хв. на 116 км автодороги Київ-Одеса, керуючи автомобілем Volkswagen Passat, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , під час виконання розвороту не зайняв відповідне крайнє ліве положення на проїжджій частині, що призвело до зіткнення з автомобілем Range Rover, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , та який рухався в лівій смузі, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 2.3.б, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України.Крім цього ОСОБА_2 , будучи причетним до вищевказаної ДТП зник з місця пригоди, чим порушив п. 2.10 Правил дорожнього руху України.

Також встановлено, що ОСОБА_2 20.10.2018 року о 17:00 год. на автодорозі Київ-Одеса 117 км, керував Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер 6810» в присутності двох свідків, чим вчинено правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Даний факт, також підтверджується довідкою НПУ №899753 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.17).

22.11.2018 року постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що підтверджується постановою від 22.11.2018 року та від 14.01.2020 року (справа №357/13305/18, № 3/357/4749/18) (а.с. 8).

18.12.2018 року постановою Ставищенського районного суду Київської області ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн., що підтверджується постановою від 18.12.2018 року (справа №378/1264/18, № 3/378/338/18) (а.с. 7).

Відповідно до ч. ч. 4 - 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З матеріалів справи вбачається, що ДТП сталася з вини відповідача, постанови про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП та ст.122-4, 124 КУпАП набрали законної сили, а отже ОСОБА_2 , відповідно до положень ст.1188 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати збитки спричинені внаслідок пошкодження автомобіля Range Rover, державний номерний знак НОМЕР_2 .

15.07.2018 року між ТДВ «СК «Ю.ЕСАЙ.» та ОСОБА_3 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АМ/004556913, забезпечений транспорт «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , страхова сума визначена в розмірі 100 000,00 гривень, франшиза - 2000 гривень.

03.11.2017 між ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (а.с.11-14), згідно якого було застраховано автомобіль Range Rover, державний номерний знак НОМЕР_2 , страхова сума визначена в розмірі 2 900 000,00 грн.

Судом встановлено, що автомобіль Range Rover, державний номерний знак НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с.16).

21.10.2018 року ОСОБА_4 повідомила страхову компанію ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 20.10.2018 року на автодорозі Київ-Одеса 116, 117 км, під час якої автомобіль Range Rover, державний номерний знак НОМЕР_2 , під її керуванням, отримав механічні пошкодження (а.с. 20-24) та 22.10.2018 року подала заяву про виплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту (а.с. 15).

Зі звіту №04/11/18 про оцінку вартості відновлювального ремонту пошкодженого колісного транспортного засобу від 15.11.2018 року (а.с.32-50), вбачається, що згідно умов договору страхування, матеріальний збиток, визначений на підставі протоколу огляду автомобіля, завданий власникові Range Rover, державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, складає: 986856 грн. 27 коп.

Відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, враховуючи звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту пошкодженого колісного транспортного засобу від 15.11.2018 року, на підставі страхових актів №45164/1 (розмір відшкодування 920 623,50 грн.) та №45164/2 (розмір відшкодування 45806,60 грн.), розрахунків страхового відшкодування від 15.11.2018 року та від 21.12.2018 року, рахунків офіційного дилера ТОВ «Віннер ЛЦКА» (а.с. 22-31) ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_4 , зокрема, згідно страхового акту №45164/1 в розмірі 920 623,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням №157159 від 19.11.2018 року (а.с.53).

Відповідно до ст.36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Тобто, ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» визнало зазначене ДТП страховим випадком, виплатило кошти власнику пошкодженого автомобіля - ОСОБА_4 .

Також, 12.02.2019 року ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» подала до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» заяву про виплату страхового відшкодування в розмірі 100 000,00 грн. відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 993 ЦК України, ст. 20, 27 ЗУ «Про Страхування» (а.с. 10).

Відповідно до умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на підставі заяви про страхове відшкодування, страхового акту №19.59.4 від 20.05.2019 року, розрахунку страхового відшкодування та враховуючи розмір франшизи (2000,00 грн.) (а.с. 56-57) ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» здійснило виплату за пошкоджений транспортний засіб «Land Rover», р.н. НОМЕР_2 , в розмірі 98 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №8763 від 26.09.2019 року (а.с.55).

Тобто, ТОВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» звернулось до суду з вказаним позовом з вимогами щодо відшкодування за рахунок відповідача в порядку регресу виплаченої суми страхового відшкодування в розмірі - 98 000,00 грн., що підтверджено відповідним платіжним документом.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо).

Аналізуючи зазначені норми, суд приходить до висновку про стягнення спричиненої матеріальної шкоди з відповідача, який на момент ДТП керував автомобілем та своїми діями завдав матеріальних збитків водію іншого автомобіля.

Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як передбачено п. 38.1, пп (а) 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оскільки, відповідач вчинив ДТП перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується постановами (а.с. 7-9), а позивач виплативши на користь страховика ОСОБА_4 ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» спричинену, пошкодженням належного їй автомобілю шкоду, згідно платіжного доручення №8763 від 26.09.2019 року, останній набув право регресу до відповідача, з вини якого сталася вищевказана ДТП.

Ст.1191 ч.1 ЦК України, передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги /регресу/ до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Судом встановлено, що 14.05.2021 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір відступлення права вимоги № 1/АК, відповідно до умов якого право грошової вимоги щодо відшкодування ОСОБА_2 шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 98000,00 грн. та судових витрат у розмірі 2270 грн. перейшло до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 .

29.06.2021 року судом залучено у справі за позовом ТОВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, правонаступника позивача (ТДВ СК «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ») - фізичну особу підприємця ОСОБА_1 .

Таким чином, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі та стягує з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 9800,00 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України, за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню на користь позивача, понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2102,00 грн. згідно платіжного доручення №29647 від 25.01.2021 року (а.с. 3).

Керуючись ст. 993, 1187, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ст. 4, 12, 13, 76-82, 133, 141, 258-259, 265, 268, 274-279, 354-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 98000,00 грн. (дев`яносто вісім тисяч гривень 00 копійок) та судовий збір в розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 05.07.2021 року.

СуддяО. В. Бондаренко