Cправа № 563/92/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2021 року

Корецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Кулика Є.В.

секретар судового засідання Федичканич В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корець цивільну справу за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

01 лютого 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, у якому просять суд: стягнути з відповідачів солідарно на їх користь 3 % річних від суми простроченої заборгованості за кредитом за 20.07.2012 року по 29.09.2020 року у розмірі 5639,01 доларів США та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

В обґрунтування позову вказують, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 04.05.2007 року уклали кредитний договір RPCWGK00001753. Згідно договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати Відповідачу кредит у розмірі 24000.00 доларів США на термін до 02.05.2022 року, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. 08 травня 2007 року між ОСОБА_2 та АТ КБ «ПриватБанк» укладено договір поруки в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором з ОСОБА_1 .

Вказують, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 24000.00 доларів США. В порушення умов кредитного Договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. Тому 19.07.2012 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Корецького районного суду з Рівненської області позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки Відповідача. 18.11.2013 року Корецьким районним судом Рівненської області було винесено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначають, що винесення рішення Корецьким районним судом Рівненської області від 18.11.2013 року не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. На даний час рішення Корецького районного суду Рівненської області року від 18.11.2013 року не виконано боржником. Тому згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України: Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 ЦК України боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. У зв`язку з цим звертаються до суду з даним позовом.

В судове засідання представник позивача не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги просить задоволити в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Подали заяви про розгляд справи без їх участі. Крім того, в поданих заявах просять застосувати до позовних вимог позивача строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Станом на час подачі вказаного позову про стягнення 3% річних, банк мав право звернутися лише протягом трьох років після рішення суду від 18.11.2013 року.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 04.05.2007 року уклали кредитний договір RPCWGK00001753.

Згідно договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати Відповідачу кредит у розмірі 24000.00 Доларів США на термін до 02.05.2022 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 24000.00 Доларів США.

В порушення умов кредитного Договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач свої зобов`язання не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки.

19.07.2012 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Корецького районного суду з Рівненської області позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки Відповідача.

18.11.2013 року Корецьким районним судом Рівненської області було винесено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 2.3.7 банк має право стягнути Кредит до настання дати, передбаченої п. 7.1. даного договору, у т.ч. шляхом звернення стягнення на заставне майно.

Позивач скористався своїм правом на звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно вищевказаного кредиту, зокрема, рішення Корецького районного суду від 18.11.2013 року по справі №1709/1076/2012 за позовом АТ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 особисто та в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Служба у справах дітей Корецької РДА про стягнення заборгованості по Кредиту, шляхом звернення стягнення на заставне майно задоволено в повному обсязі.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором RPCWGK00001753 від 04 травня 2007 року в розмірі 53520,19 доларів США звернено стягнення на предмет іпотеки:

будинок загальною площею 116, 70 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку загальною площею 0,10 га на якій розташований будинок, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК ПРИВАТБАНК (49094, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладенням від імені відповідача ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ ПРИВАТБАНК всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

За змістом положень статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Таким чином, з ухваленням рішення суду про стягнення боргу у 2013 році зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за договором позики не припинилося. Відтак, позикодавець має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

Разом з тим главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).

Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), а тому дата остаточного погашення заборгованості, стягнутої за судовим рішенням, і є датою, коли зобов`язання позичальника перед позикодавцем за договором позики припинилося.

Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим.

Таким чином, помилковим є твердження відповідача про те, що перебіг позовної давності щодо вимог про стягнення коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, спливає через три роки після дати набрання законної сили судовим рішенням про стягнення кредитної заборгованості.

Ураховуючи викладене, суд вважає що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, а тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у позикодавця з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Застосування вищенаведених правових норм відповідає висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі №127/15672/16-ц (№14-254цс19), а тому суд, у відповідності до ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховує такий при вирішення даного спору.

Відтак, з врахуванням того, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження виконання рішення Корецького районного суду Рівненської області від 18.11.2013 року, суд вважає, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню у частині стягнення з відповідача 3% річних, що становить 2090,55 доларів США за період в межах трьох років з дати звернення до суду, тобто з 21.01.2018 року по 21.01.2021 року, що за курсом НБУ станом на 21.01.2021 року становить 58953,51 грн. В іншій частині у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею судові витрати, зокрема по сплаті судового збору.

При цьому, суд враховує, що при подачі даного позову позивач, який є юридичною особою, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, повинний був сплатити судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, оскільки позивачем пред`явлено вимогу до відповідача про стягнення грошових коштів в сумі 5639.01 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на день подачі позовної заяви та додатків до відділення поштового зв`язку, тобто станом на 21.01.2021 року - 159020,08 грн., тому при подачі позову позивачу необхідно було сплатити судовий збір в сумі 2385,30 грн.

З врахуванням часткового задоволення позовних вимог це потрібно врахувати при стягненні судового збору. Отже, від попередньо визначеної суми слід відняти суму збору з врахування часткового задоволення позову (58953,51/159020,08*2385.30=884,30; 2796.67-884.30 =1912,37).

Як підсумок з відповідачів слід стягнути 2090,55 доларів США за період в межах трьох років з дати звернення до суду, тобто з 21.01.2018 року по 21.01.2021 року, що за курсом НБУ станом на 21.01.2021 року становить 58953,51 грн.

Разом з тим, судовий збір з відповідачів необхідно стягнути по 956,19 грн. з кожного на користь Держави, оскільки подане АТ КБ "ПриватБанк" платіжне доручення про сплату судового збору в сумі 5182 грн. 27 коп. № ZZ426B0TSR від 06 лютого 2020 року було зараховане до справи №563/341/20, позов, в якій було залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України. А відповідно до п.4 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору не повертається, якщо позов залишений без розгляду за заявою позивача.

І відповідно заява про повернення надмірно сплаченого судового збору в сумі 2763 грн.13 коп. задоволенню не підлягає, так як вказана сума є складовою судового збору по справі №563/341/20.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за період з 21.01.2018 року по 21.01.2021 року в розмірі 2090,55 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21.01.2021 року становить 58 953 (п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят три) грн. 51 коп. за кредитним договором RPCWGK00001753 від 04.05.2007 року.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір в розмірі по 956,19 грн. з кожного.

Апеляційна скарга може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Корецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, рахунок № НОМЕР_1 , , МФО №305299.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду підписано 01 липня 2021 року.

Суддя: Є.В. Кулик