Справа № 647/2106/20
№ провадження 2/647/143/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2021 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Кириленко М.О.

за участю секретаря: Онус О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Берислав Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування матеріальної шкоди, суд

встановив:

У серпні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 22.07.2020 року зневажливо поставилась до нього, порушуючи його право честі та гідності, а саме, його колишня дружина відповідач по справі ОСОБА_2 03.11.2018 року подала на нього до суду на аліменти на їх спільну доньку ОСОБА_3 , не попередивши його про це. Зазначив, що між ними була усна домовленість, що він залишає їй будинок та усе в будинку (меблі, побутову техніку, тощо) для її проживання та доньки, а також залишив гроші і у подальшому не однократно приїздив та привозив подарунки та гроші. Судова повістка до суду прийшла на його адресу реєстрації, її отримала замість нього, без його дозволу відповідач. Далі вона звернулася до Бериславської державної виконавчої служби з проханням відкрити виконавче провадження про стягнення з нього аліментів. ДВС Бериславського району відправила за його місцем реєстрації рекомендований лист про відкриття виконавчого провадження.

Цей лист, також отримала без його відома, відповідач, та йому листа так і не передала і не повідомила йому про це. Проте що рекомендований лист отримала відповідач йому стало відомо з тих обставин, що рекомендований лист який був надісланий ДВС м. Берислав, був отриманий і їм прийшло повідомлення з пошти про отримання листа. Це призвело до того, що в нього почала зростати заборгованість зі сплати аліментів. Відповідно до постанови державного виконавця станом на травень місяць 2020 року його борг складав 33 488,71 грн. та 6 689,74 грн. штраф за несплату. Коли у травні 2020 року він намагався виїхати відпочивати за кордон, то йому стало відомо, що він перебуває у єдиному реєстрі боржників за сплатою аліментів. Наголошує, що це все відбулося завдяки відповідачу, бо вона умисно отримувала рекомендовані листи, які були адресовані йому особисто та не передавала їх. Коли, у травні 2020 року йому довелося звернутися до службового виконавця ДВС м. Берислав, він дізнався про аліменти та борг за ними, та те що вони усі постанови надсилалися за адресою його реєстрації та їх там отримували і вони получали повідомлення з «Укр пошти». Він почав офіційно сплачувати 50% своєї заробітної плати на погашення боргу та поточні аліменти. Проте, Відповідач у 2019 році звернулась до ГУНП у Херсонській області м. Берислав с заявою, в якій вказала, що він не сплачує умисно аліменти на дитину та надала поліції недостовірну інформацію про його місто знаходження та надала не його номера телефонів. Просив звернути увагу на те, що відповідачу він надавав свою нову адресу мешкання та спілкувався з нею та дитиною і вона знала його номера телефонів. Також розлучення відбувалося у Бериславському районному суді та у позовній заяві було написане його місце проживання та телефон. ГУНП у м.Берислав надало відповідачу відповідь на її заяву від 04.06.2019 року, що на даний час, він знаходиться на території Луганської області, що не дає змогу його опитати і прийняте рішення про припинення перевірки. Зазначив, що він є захисником України, учасник бойових дій на сході України, а тому не може знаходитися на непідконтрольній території України. Це все мене дуже заділо та образило як захисника країни. 22.07.2020 року відповідач звернулася до ГУНП у Херсонській області м. Берислав із заявою, в якій вказала, що на протязі тривалого часу, він ухилявся від сплати аліментів на користь доньки умисно, та що він не іде з відповідачкою на контакт. У цій заяві Відповідач вказала невідомі йому номера телефонів, де зазначила, що це саме його номера. Та було відкрито кримінальне провадження проти нього. Він ніколи в житті не притягався до кримінальної, адміністративної або будь-якої відповідальності, як захисник України, учасник АТО та ООС та як люблячий батько, надсилав дитині кошти та подарунки, залишив свій будинок і усе в ньому для проживання своєї дитини, виявився злісним та який умисно ухиляюсь від сплати аліментів на власну доньку. Він звернувся до відділу поліції м.Берислав та надав усі докази, що він не мешкає у Луганській області, що будинок у якому мешкає відповідач належить йому, що з травня 2020 року, він дізнався про аліменти та заборгованість за ними, після чого відразу почав її сплачувати, та кримінальне провадження закрили. Звертає увагу, що відповідач вже отримувала від нього аліменти. А у своєму зверненні до поліції зробила наклеп на нього. Це завдало йому та його родині моральної шкоди, позору та грошових витрат, адже, він був змушений звернутися за допомогою до адвоката. Постанову державного виконавця ДВС м.Берислав про суму боргу, він відніс до себе на роботу для подальшого утримання коштів з заробітної плати на сплату заборгованості, і це все вдарило по його репутації та репутації його родини, серед колективу та суспільства, серед його бойових побратимів. Протиправні вчинки відповідача призвели до того, що я на даний час замість 25% аліментів віддає 50% від своєї заробітної плати, що є єдиним джерелом його доходу та це все впливає на благоустрій та здоров`я його родини. Неправомірними діями відповідача, йому завдано моральну шкоду, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, порушенні душевної рівноваги, в зв`язку з тим, що він був ображений та принижений в присутності керівництва, колег, співробітників, бойових побратимів, друзів та сім`ї . У зв`язку з чим позивач просить відповідача вибачитись у нього та його родини, у ГУНП Поліції у Херсонській області м.Берислав за наклеп та недостовірну інформацію, яку вона надавала поліції у своїх зверненнях, за приниження його честі та гідності та розповсюдження відомостей, які не відповідають дійсності; стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 11 690,00 гривень.

Ухвалою суду від 21.08.2020 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого судового засідання та викликом сторін.

Ухвалою суду від 25.11.2020 року за клопотанням відповідача було продовжено строк підготовчого провадження.

25.11.2020 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказала, що позовні вимоги не визнає, просила в задоволенні позовних вимог відмовити.

07.12.2020 року на електронну адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 25.01.2021 року справу було призначено до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, заявою просив провести судове засідання за наявними матеріалами справи без його участі, з урахуванням усіх доказів, які він надав у своєму позові та у клопотаннях.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, заявою просила розглядати справу за її відсутності, просила суд відмовити у задоволені позову повністю.

Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України, на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Так, з матеріалів справи вбачається, що

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №2389/02-18 від 01.11.2018 року, ОСОБА_1 мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .( а.с. 7)

Судовим наказом Бериславським районного суду Херсонської області від 26.11.2018 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ломуватка м. Брянка Луганської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.11.2018 року та до досягнення дитиною повноліття.( а.с.54)

Відповідно до висновку органу опіки та піклування №001/24-5423/0/2020/602-210 від 22.10.2020 року, орган опіки та піклування зроби висновок пр. недоцільність визначення місця проживання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із батьком ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_3 . Доцільно визначити місце проживання малолітньої дитини разом з матір`ю ОСОБА_2 .(а.с. 52)

З відповіді Бериславського РВ ДВС південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) №16756/5 від 05.11.2020 року вбачається, що 05.12.2018 року до відділу надійшов судовий наказ, 06.12.2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, та того ж дня копії постанов направлено сторонам за адресами вказаними у судовому наказі. 06.12.2018 року державним виконавцем направлено запита до державної податкової служби України, Одрадокам`янської сільської ради Бериславського району, Пенсійного фонду України, відділу Держкомзему у Бериславському районі для встановлення майнового стану боржника. 13.05.2019 року, у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці державним виконавцем винесено повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників. 13.05.2019 року, у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці, державним виконавцем направлено роз`яснення стягувану про право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів. 13.05.2019 року державним виконавцем винесено постанову про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України. 13.05.2019 року державним виконавцем винесено постанову про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. 13.05.2019 року державним виконавцем винесено постанову про тимчасове обмеження боржника у праві полювання.13.05.2019 року винесено постанову про тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною, охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними знаряддями несмертельної дії. 19.06.2019 року стягувач ОСОБА_2 звернулась до відділу із заявою про накладення арешту на майно боржника. 19.06.2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт боржника, а саме: житловий будинок реєстраційний номер 06 розташованого за адресою: АДРЕСА_4 . 08.05.2020 року боржник ОСОБА_1 звернувся до відділу із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, та повідомив місце проживання, а саме: АДРЕСА_5 , та надав копії підтверджуючих документів. 08.05 2020 року боржником надано копію квитанції про сплату аліментів у сумі 500,00 грн. від 14.02.2019 року. Згідно відповіді Державної податкової служби України та довідки наданої боржником - боржник працює в Комунальному підприємстві «Міська служба єдиного замовника», , за адресою: Донецька обл., Мар`їнський р., м. Курахове, вул. Лєрмонтова, 4-Б. Згідно проведеного розрахунку заборгованість зі сплати аліментів станом на 30.04.2020 року становить 33 488,71 грн. 08.05.2020 року в порядку статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» на боржника», у зв`язку з наявність заборгованості зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 6 689,74 грн. 08.05.2020 року в порядку статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» на боржника», у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, боржнику нараховано виконавчий збір у розмірі 3 348,87 грн. 08.05.2020 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на дохід (пенсію) боржника з вимогою проводити утримання із заробітної плати боржника у розмірі 50 відсотків до погашення заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 43 527,32 грн. Після погашення заборгованості проводити утримання із заробітної плати боржника у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, та того ж дня копію постанови за вих. № 8681/5 направлено до Комунального підприємства служба єдиного замовника», , за адресою: Донецька обл., Maр`їнський район, м. Курахове, вул. Лєрмонтова, 4-Б, для виконання та сторонам до відома. Стягнення аліментів проводиться щомісячно, у розмірі 50 відсотків до погашення заборгованості зі сплати аліментів яка виникла. (а.с.53)

Згідно довідки про доходи, ОСОБА_1 працює в КП «Міська служба замовника «Курахівської міської ради» на посаді економіста, в період з травня 2020 року по липень 2020 року сплатив аліменти в сумі 11 125,08 грн.(а.с. 6)

Згідно із розрахунком заборгованості зі сплати аліментів АСВП №57855631 Бериславського РВ ДВС південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) заборгованість зі сплати аліментів за період з 03.11.2018 року по 30.04.2020 року становить 33 488,71 грн. (а.с. 23)

Відповідно до копії постанови про закриття кримінального провадження від 12.08.2020 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 23.02.2020 року,з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.164 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю ознак злісного ухилення від сплати аліментів.(а.с.25)

Згідно ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

За змістом ст.32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Згідно із ст. 297, ст.299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Пленум Верховного Суду України в пунктах 1, 19 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи роз`яснив судам, що беручи до уваги положення статей 32, 34 Конституції України, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

У ч. 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч.1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сторони не підтримують дружніх стосунків, та звернення відповідача до правоохоронних органів не можуть бути розцінені судом як безпосередній доказ неправомірної поведінки відповідача стосовно позивача, оскільки ці письмові докази свідчать про факти самих звернень відповідача з метою захисту своїх прав та вжиття визначених законом заходів.

Поширення будь-якої інформації, що порушує особисті немайнові права позивача, та заподіяння шкоди його особистим немайновим благам, судом не встановлено.

Враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про недоведеність вимоги позивача, що інформація, на яку він посилається у своєму позові, є такою, що порочить його честь і гідність та впливає на ділову репутацію, а тому в задоволенні вимоги про зобов`язання відповідача вибачитись у позивача та його родини за наклеп та недостовірну інформацію, за приниження його честі та гідності та розповсюдження відомостей, які не відповідають дійсності слід відмовити.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи судам роз`яснено, що відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. У свою чергу, частина перша ст.34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Суд не вправі зобов`язати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК України.

Також не підлягає задоволенню вимога про стягнення відшкодування моральної шкоди, оскільки вона є похідною від вимоги про зобов`язання відповідача вибачитись у позивача та його родини за наклеп та недостовірну інформацію.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265-268 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 10.03.2021 року.

Суддя М.О.Кириленко