Провадження № 2-з/643/132/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2021 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву адвоката Колісниченка Артура Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову до пред`явлення позову, інші особи, які можуть отримати статус учасника справи: відповідач ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Колісниченко А.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 (далі заявник), звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить: заборонити звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 , у будь-який спосіб та будь-яким особам до вирішення спору по суті; заборонити відчуження будь-яким способом Квартири до вирішення спору по суті; заборонити будь-яким державним реєстраторам Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек чи іншим особам, уповноваженим вчиняти реєстраційні дії у вказаних реєстрах, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо Квартири до вирішення спору по суті.

В обґрунтування заяви зазначено, що предметом позову є: змінити зобов`язання заявника та ОСОБА_4 за договором позики грошових коштів, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Малаховою Г.І. 21.03.2019, реєстровий № 671, з урахуванням вимоги від 06.01.2020 про усунення порушень, підпис засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Клопотовою Л.Ю, реєстровий № 2544, зменшивши розмір пені до 2973,01 грн. На цей час ОСОБА_3 здійснює процедуру стягнення на Квартиру заявника. При цьому, з огляду на ненормальний розмір заборгованості, розрахований саме на підставі спірного пункту договору позики, позивач фактично не має можливості виконати вимогу про усунення порушень, оскільки розмір основного зобов`язання в сумі 7680,00 доларів США позивач теоретично може сплатити та уникнути звернення стягнення на предмет іпотеки, а суму позики з урахуванням пені у розмірі 92030,00 позивач сплатити не має можливості. Задоволення позовних вимог значно зменшить розмір заборгованості позивача за основним зобов`язанням, що дозволить позивачу усунути порушення та уникнути звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі незабезпечення позову та звернення стягнення на предмет іпотеки позивач втратить Квартиру за борг, який був розрахований з повітря, та подальший захист прав позивача втратить сенс.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Види заходів забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України. До них в тому числі відноситься заборона вчиняти певні дії.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 22.02.2005 року у справі «Новоселецький проти України» зазначив, що стаття 1 Протоколу N 1, яка спрямована в основному на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу приймати деякі необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (див. рішення "Броньовський проти Польщі" [GC], N 31443/96, п. 143, CEDH 2004-...). У кожній справі, в якій іде мова про порушення вищезгаданого права, Суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (див. рішення "Спорронг та Лонрот проти Швеції" ( 980_098 ), від 23 вересня 1982 року, серія А, N 52, стор. 26, п.69).

В рішенні від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що втручання у право особи, захищене статтею 1 Першого протоколу, має бути виправданим. У цьому зв`язку Суд знову наголошує на необхідності підтримання "справедливої рівноваги" між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе "особистий і надмірний тягар" (див. рішення у справі Брумареску, п. 78).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.02.2020 по справі № 381/4019/18 висловила висновки щодо застосування норм права, згідно яких співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому наявність чи відсутність фактів, якими обґрунтовуються позовні вимоги, суд установлює під час ухвалення рішення по суті спору, в зв`язку з чим відсутні підстави для відмови у вжитті заходів забезпечення позову з огляду на недоведеність або необґрунтованість заявлених позовних вимог. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову. При цьому забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна не призведе до невиправданого обмеження майнових прав власника, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним. Вказаний вид забезпечення позову не впливає на матеріальний стан власника майна та не призводить до понесення додаткових витрат унаслідок його застосування.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 25.09.2019 року по справі № 20/3560/18, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу. Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Дослідивши отримані матеріали, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для забезпечення позову з огляду на наступне.

Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 08.11.2004, Квартира належить на праві спільної сумісної власності заявнику та ОСОБА_5 .

Відповідно до договору позики від 21.03.2019, посвідченого 21.03.2019 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Малаховою Г.І., зареєстрованого в реєстрі за № 671, ОСОБА_2 (позикодавець) передав у власність заявника та ОСОБА_4 (разом позичальник) валютні цінності на суму 9640,00 доларів США, а заявник та ОСОБА_4 зобов`язались повернути вказані валютні цінності не пізніше 21.03.2022 щомісячними платежами в порядку та строки, що передбачені договором.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище договором позики, 21.03.2019 між ОСОБА_4 та заявником (іпотекодавцями) та ОСОБА_2 (іпотекодержателем) укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Малаховою Г.І. 21.03.2019, зареєстрований в реєстрі за № 673. Згідно умов вказаного договору, іпотекодавці передали Квартиру в іпотеку іпотекодержателю.

Згідно виконавчого напису від 02.03.2021, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Малахова Г.І. пропонує звернути стягнення на 1/2 частку у праві спільної часткової власності на Квартиру, що належить заявнику та є предметом іпотеки згідно вказаного вище іпотечного договору. Згідно договору позики, договору про відступлення права вимоги за договором позики, заявник та ОСОБА_4 як солідарні боржники повинні повернути стягувачу ОСОБА_6 валютні цінності на суму 9640,00 доларів США. За рахунок отриманих коштів пропонується задовольнити вимоги стягувача: сума основного боргу 9640,00 доларів США; сума пені 20360,00 доларів США.

З доводів заяви про забезпечення позову та наданих суду документів вбачається, що предметом позову, який заявник планує пред`явити в майбутньому, є зміна зобов`язання за договором позики, а саме зменшення розміру пені.

Квартира, щодо якої заявник просить вжити заходи забезпечення позову, не є предметом спору, з приводу якого заявник планує пред`явити позов.

Як вбачається з положень ст. 149 ЦПК України та практики Верховного Суду, умовою забезпечення позову є доведення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Вказані заходи повинні застосовуватися лише в разі необхідності та бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суду необхідності встановити зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, та пересвідчитися, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З доводів заяви про забезпечення позову та доданих до неї документів суд позбавлений можливості встановити, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також що вказані заходи забезпечення позову є співмірними з позовними вимогами, які планує пред`явити заявник.

Суд приходить до висновку, що виконання можливого рішення суду про зменшення розміру пені жодним чином не залежатиме від вжиття або невжиття заходів забезпечення позову, зазначених заявником.

Доводи заявника відносно того, що в разі невжиття заходів забезпечення позову на Квартиру може бути звернено стягнення та буде порушено права заявника на житло, суд не може визнати такими, що свідчать про наявність підстав для забезпечення позову, оскільки метою забезпечення позову є не захист прав заявника як власника Квартири, в тому числі не захист його прав в процедурі звернення стягнення на Квартиру, а забезпечення можливості виконання рішення суду про зміну правовідносин та зменшення розміру пені, а також ефективний захист прав позивача у правовідносинах, що стосуються виключно розміру пені.

На переконання суду, виходячи з предмету позовних вимог, заходи забезпечення позову, які просить вжити заявник, є неспівмірними із позовними вимогами, які заявник планує пред`явити.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заявником не доведено наявність підстав для забезпечення позову в даній цивільній справі, в зв`язку з чим відмовляє в задоволенні заяви.

Керуючись ст. 149-153, 258-261, 353-354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката Колісниченко Артура Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову до пред`явлення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Д.А. Крівцов