Ухвала

02 липня2021 року

м. Київ

справа № 272/982/17

провадження № 61-10716ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про визнання кредитного договору та додаткової угоди недійсними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22 червня 2021 року звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Житомирського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року у вищевказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 272 ЦПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня.

Як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, у повному тексті постанови Житомирського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року не зазначено про дату складення повного тексту рішення, у реєстрі вказана постанова оприлюднена 05 травня 2021 року.

Оскільки у постанові суду апеляційної інстанції не зазначено дату складення повного тексту постанови, тому відповідно до частини третьої статті 272, статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження суд обчислює від дати отримання заявником копії оскаржуваного рішення суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що копію повного тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду отримав 20 травня 2021 року, докази про отримання містяться у матеріалах справи.

Враховуючи те, що заявником не надано суду докази отримання постанови апеляційної інстанції, Верховний Суд позбавлений можливості вирішити питання щодо поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки станом на момент вирішення питання про відкриття касаційного провадження матеріали справи відсутні у Верховному Суді.

Перевірка дотримання строку на касаційне оскарження має істотне значення для вирішення питання про відкриття касаційного провадження.

Ураховуючи наведене, заявнику необхідно надати докази, що підтверджують отримання ним копії оскаржуваної постанови саме 20 травня 2021 року.

Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявником не дотримано вимог щодо форми та змісту касаційної скарги.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У поданій касаційній скарзі підставами касаційного оскарження ОСОБА_1 зазначає неврахування вказівок Верховного Суду, викладених у постанові від 04 листопада 2020 року у цій справі, під час направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Таке обґрунтування касаційної скарги не можна визнати належним, оскільки в даній постанові Верховним Судом встановлено порушення судом апеляційної інстанції норм ЦПК України щодо встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, та викладено вказівки, які необхідно врахувати суду апеляційної інстанції під час нового розгляду справи. Натомість вказана постанова Верховного Суду не містить висновків щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах.

При цьому, Суд зауважує, що врахування/неврахування вказівок Верховного Суду не є підставою касаційного оскарження судових рішень згідно з пунктом 1 частини другої статті 392 ЦПК України.

Таким чином, заявникові необхідно подати уточнену редакцію касаційної скарги, із зазначенням конкретного (конкретних) пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга та належним обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав).

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року залишити без руху до 02 серпня 2021 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков