Справа № 539/2074/21
Провадження № 2-з/539/32/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2021 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Хоменка Д.Є.,

при секретарі - Мирній Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Лубенського міськрайонного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Лубенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

02.07.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення, яке проводиться в ході виконавчого провадження ВП №65245182, що перебуває на виконанні у Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на виконання виконавчого напису №767752 від 19.02.2021 року приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 13 758,80 грн. та зняти арешт з коштів ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках.

Заява обґрунтована тим, що підставою спору стало складення виконавчого напису по кредиту, що не отримувався позивачем. В межах примусового виконання в даний час накладено арешт на кошти, що знаходяться на зарплатному рахунку заявника.

Зазначений арешт має виключне значення для позивача внаслідок того, що позивач працює вчителем сільської школи, єдиним джерелом доходу, що забезпечує її існування є заробітна плата; з зазначених коштів позивач самостійно утримує житло, забезпечує свої першочергові потреби на належне харчування, покупка одягу, забезпечення належного лікування; арешт коштів не лише позбавляє боржника можливості забезпечувати собі нормальні умови для життя (права на існування), а й позбавляє можливості виконати рішення - сплатити борг (способом забезпечення виконання якого і було накладення арешту на кошти) адже заробітна плата є єдиним джерелом доходу боржника; стягнення цих коштів фактично нівелює значення майбутнього судового рішення (увипадку задоволення позовних вимог), внаслідок стягнення основної суми спірного боргу, дискредитує принцип правової визначеності; арешт коштів в даний час веде до його звільнення, оскільки відсутність заробітної плати протягом 3-6 місяців учителя, однозначно веде до необхідності звільнитися. Виконання позасудового рішення конкурує з правом людини на працю, гідний рівень життя (а в даному випадку взагалі на мінімальний рівень), а відтак на здоров`я особи - позивача.

За час судового розгляду справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (за практикою доволі тривалий термін - понад три місяці), без заробітної плати позивач втратить роботу та буде змушена попри трудовий кодекс та обов`язок сплати податку, шукати роботу без оформлення, гак як з арештом зарплатної карти не матиме засобів до існування.

В даному випадку арешт коштів на зарплатному рахунку можна вважати не лише не обґрунтованим, а й протиправним, оскільки відповідно до чинного законодавства України, із заробітної плати може бути утримано за виконавчими документами не більше 20% щомісяця.

Вивчивши доводи поданої заяви про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Таким чином особи, які беруть участь у справі в судове засідання щодо розгляду заяви про забезпечення позову не викликалися.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З`ясувавши обставини справи, суд вважає за необхідне заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 задовольнити частково, з огляду на наступне.

Як зазначено в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, в ч. 3 ст.152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, застосування заходів забезпечення позову застосовується судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову та зупинення стягнення, яке проводиться в ході виконавчого провадження ВП №65245182, що перебуває на виконанні у Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на виконання виконавчого напису №767752 від 19.02.2021 року приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 13 758,80 грн.

Що стосується питання зняття арешту з коштів ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, суд зазначає наступне.

У ст.150 ЦПК України, яка визначає види забезпечення позову не передбаченого такого виду забезпечення, як зняття арешту.

Окрім того ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено право особи з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту.

Отже викладені законодавчі приписи вказують на можливість заявлення суду матеріально правової вимоги у позові про зняття арешту.

Частина 10 ст.150 ЦПК України зазначає, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

При поданні позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню позивач просить вирішити суд спір з приводу законності вчинення виконавчого напису нотаріуса та наявності чи відсутності заборгованості позивача перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».

Захід забезпечення позову, як інститут процесу, дозволяє суду до вирішення справи по суті забезпечити баланс між інтересами позивача і відповідача (боржника і кредитора), серед іншого, шляхом збереження майна.

У даній ситуації до вирішення справи по суті суду не відомо чи обґрунтована заборгованість, яку намагаються стягнути з позивача. На даний час грошові кошти в межах боргу з урахуванням винагороди приватного виконавця, які знаходяться на рахунках позивача, арештовані постановою державного виконавця. Даний накладений арешт дозволяє зберегти кошти (у разі їх наявності) до вирішення спору по суті.

На противагу цьому, заявник просить суд зняти арешт з коштів на відкритих рахунках, що фактично дозволить йому розпоряджатися ними і позбавить стягувача, у разі відмови у позові, продовжити їх подальше стягнення.

Ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

У відповідності до п.п.6 п.2 та п.69 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492(у редакції постанови Правління Національного банку України від 01 квітня 2019 року № 56), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України17 грудня 2003 р.за № 1172/849, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Банк відкриває фізичній особі окремий поточний рахунок для зарахування виключно заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законодавством України соціальних виплат у порядку, визначеному в пункті 62 розділу V цієї Інструкції, або використовує вже відкритий для цих цілей рахунок (далі у цьому пункті - окремий рахунок). Клієнт зобов`язаний під час відкриття окремого рахунку в заяві про відкриття поточного рахунку (додаток 3) у рядку "Додаткова інформація" зазначити, що рахунок відкривається для зарахування заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законодавством України соціальних виплат. Така інформація для діючого поточного рахунку зазначається в додатковому договорі до договору банківського рахунку.

Тобто за замовчуванням банк відкриває поточний рахунок фізичній особі для загального користування і зарахування будь-яких грошових коштів. У разі якщо особа бажає відкрити цільовий (окремий рахунок) для зарахування заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законодавством України соціальних виплат, то вона обов`язково зазначає мету відкриття такого рахунку.

Отже законодавство дозволяє заявнику отримувати зарахування заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законодавством України соціальних виплат на цільовий рахунок, що не позбавляє заявника права на гідний життєвий рівень і матеріальне забезпечення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлена вимога про зняття арешту з коштів на відкритих рахунках є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

При цьому суд враховує, що вирішення питання щодо забезпечення позову не стосується підставності чи безпідставності позовних вимог, які заявлені позивачем, вирішення яких здійснюється при ухваленні рішення суду за наслідками розгляду цивільної справи.

Враховуючи, що між сторонами виник спір щодо обґрунтованості підстав для винесення виконавчого напису приватним нотаріусом щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, заяву позивача про забезпечення позову слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 149-153, 260 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрована в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про забезпечення позову - задовольнити частково

З метою забезпечення позову зупинити стягнення, яке проводиться в ході виконавчого провадження ВП №65245182, що перебуває на виконанні у Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на виконання виконавчого напису №767752 від 19.02.2021 року приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 13 758,80 грн.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали для виконання направити Лубенському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 15.5) Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Лубенського міськрайонного суду Д.Є. Хоменко