Провадження №2/522/1579/21
05 липня 2021 року м.Одеса
Приморський районний суд м.Одеси
у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участі секретаря судового засідання - Лисенко А.О.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням.
В обґрунтування позову зазначено, що позивачка є власниками квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси від 10.06.2009 року. Проте, у вказаній квартирі зареєстрований, але не проживає більше ніж три роки ОСОБА_2 . Реєстрація відповідача в даній квартирі чинить позивачці перешкоди в розпорядженні своєю власністю, крім того призводить до додаткових витрат за комунальні послуги, у зв`язку з чим вона змушена була звернутися до суду з зазначеним позовом.
До суду 28.02.2020 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації відповідача.
Ухвалою суду від 04.03.2020 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвала суду про залишення позову без руху від 04.03.2020 року неодноразово надсилалася на адресу позивачки, зазначеної у позові, недоліки позову позивачкою були усунуті 08.02.2021 року.

З 01.02.2021 року по 19.02.2021 року суддя Домусчі Л.В. перебувала у відпустці.

Заяву щодо виправлення недоліків суддя отримала 22.02.2021 року.

Ухвалою суду від 25.02.2021 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в загальному позовному порядку з призначенням підготовчого судового засіданні на 15.03.2021 року.

У підготовче засідання призначене на 15.03.2021 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 19.04.2021 року.

У підготовче засідання призначене на 19.04.2021 року ОСОБА_1 не з`явилася, 19.04.2021 року надала суду заяву про виклик свідків.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань та відзиву на позов суду не надав.

Ухвалою суду від 19.04.2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.05.2021 року.

Також ухвалою суду від 19.04.2021 року викликано у судове засідання у якості свідка - ОСОБА_3 .

У судове засідання призначене на 26.05.2021 року з`явилася представник ОСОБА_1 - адвокат Скорохватова Н.Є., яка позов підтримала, просила задовольнити та зазначила, що ОСОБА_1 спірна квартира належить з 18.10.1994 року. З 13.06.2008 року в квартирі також зареєстрований ОСОБА_2 , але останній на протязі трьох років в квартирі не проживає, виїхав за кордон, його речей в квартирі не має. 13.11.2019 року відповідач надав довіреність ОСОБА_3 , яка є його матір`ю, з метою зняття його з реєстрації у спірній квартирі, але вона не може без його особистої присутності не може здійснити дії щодо зняття з реєстрації. Також просила суд викликати у судове засідання для допита у якості свідка ОСОБА_3

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, по справі оголошено перерву до 25.06.2021 року.

У судове засідання призначене на 25.06.2021 року з`явилася представник ОСОБА_1 - адвокат Скорохватова Н.Є., наполягала на допиті у якості свідка ОСОБА_3 .

У судовому засіданні були надані пояснення свідком ОСОБА_3 щодо обставин по даній справі.

По справі оголошено перерву до 29.06.2021 року.

У судове засідання призначене на 29.06.2021 року сторони не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Суд, у зв`язку з неявкою відповідача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України датою складення цього судового рішення є 05.07.2021 року.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси від 10.06.2009 року по справі №2-8863/09, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.5).

Також в спірній квартирі з 13.06.2008 року зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 (а.с.6).

В позові зазначено, що відповідач в квартирі не проживає на протязі більше ніж три роки, виїхав за кордон до Чехії, його місце проживання позивачці не відомо.

Факт не проживання ОСОБА_2 в спірній квартирі з жовтня 2016 року підтверджується Актом обстеження квартири за адресою: АДРЕСА_2 , складеному 10.02.2020 року співробітниками ОСББ «Клубний будинок «Гермес», в якому зазначено, що при огляді спірної квартири ніякого одягу та особистих речей ОСОБА_2 не виявлено, зі слів ОСОБА_4 , останній в квартирі не мешкає з жовтня 2016 року(а.с.23) і поясненнями свідка ОСОБА_3 , наданими у судовому засіданні 25.06.2021 року.

Також в матеріалах справи міститься копія довіреності від 13.11.2019 року, якою ОСОБА_2 уповноважив свою маму ОСОБА_3 зняти його з реєстраційного обліку ха місцем проживання: АДРЕСА_2 , а також щодо реєстрації його за новою відповідною адресою (а.с.32зв.).

У судове засідання з`явилася свідок ОСОБА_3 , яка пояснила, що ОСОБА_2 є її вином, а позивачка ОСОБА_1 є її рідною сестрою. Вони (вона, її чоловік та син) у 2008 році приїхали до м.Одеси, проживали та були зареєстровані у її спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . У 2009 році вони купили своє власне житло за адресою: АДРЕСА_3 , та переїхали туди жити. У 2016 році син поїхав навчатися у Чехію, в Україну в останнє він приїжджав у січні 2018 року, на теперішній час він там працює та проживає, повертатися не планує. У 2019 році сестра підняла питання про зняття сина з реєстрації, вона виписалася, а син надав на її ім`я довіреність, але без його присутності зняття реєстрації не передбачено. Він не проти зняття його з реєстрації зі спірної квартири, вона зареєструє його за своєю адресою.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно змісту ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із Постановою ВСУ від 16.11.2016 р у справі №6-709цс16, згідно з положеннями ст.391 ЦК України, лише власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

При цьому судом встановлено, що відповідач не є власником спірної квартири.

Відповідно до частини першої 383 ЦПК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до частини четвертої 156 ЖК України, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником квартири, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також 405 ЦК України, згідно якої,члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що реєстрація і відсутність відповідача у квартирі позивачки створює їм перешкоди у здійсненні правомочностей власника майна. Відповідач відсутній за даним місцем реєстрації понад трьох років.

Отже, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі АДРЕСА_1 з 2016 року, речей відповідача в квартирі не має, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Відповідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно п.26 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Оскільки питання щодо стягнення судових витрат позивачем не заявлялось, тому їх вирішення судом не здійснювалось.

Керуючись ст.ст.41, 55 Конституції України, ст.ст.1, 3, 15-16, 316, 317, 318, 319, 321, 328, 391,405 ЦК України, ст.ст.4, 12, 19, 76-81, 89, ч.2 ст. 247, ч.4 ст. 223, 258-259, 265, 268, 280, 282, 284, 353-354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м.Одеси, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 05.07.2021 року.

Суддя: Домусчі Л.В.