Справа№592/8334/21
Провадження №2-о/592/132/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю секретаря судового засідання: Алфімової І. В. ,

заявниці: ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В :

06.07.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми до заінтересованої особи: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, із змісту якої вбачається, що з 27.06.1991 року по теперішній час вона та ОСОБА_2 проживають в зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання з ОСОБА_2 він неодноразово підіймав на неї руку, принижував морально, ображав нецензурною лайкою. В поліцію на той час вона не зверталась, вважала, що ситуація налагодиться її зусиллями. З її сином від першого шлюбу ОСОБА_3 . ОСОБА_2 постійно забороняв їй спілкуватися, а коли син приходив допомагати їй по господарству, то чоловік ображав та словами принижував його, що тривало не менш ніж 25 років. Так, 03.07.2021 року вона була вдома з внуком ОСОБА_4 , якому 2 роки 6 місяців, який є сином її молодшого сина ОСОБА_5 , який проживає з сім`єю за іншою адресою. Приблизно о 21 годині 30 хвилин вона з ОСОБА_4 знаходилась на першому поверсі в будинку, в якому вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За цією ж адресою проживає й її чоловік ОСОБА_2 . У вказаний час в будинку перебував її син ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 знаходився в кухні. Почувши з кімнати, в якій вона знаходилась з ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , що ОСОБА_2 харкав і сякався в кухні, вона увійшла в кухню та побачила, що останній харкає і сякається в мийку, де лежав немитий посуд її та її внука. На протязі близько половини року вона неодноразово помічала, що ОСОБА_2 здійснює такі дії та робила йому зауваження, на що останній в агресивній формі відповів: "Я що хочу, те тут і роблю" . Він лаявся, примусово витіснив її з кухні в коридор, користуючись тим, що він сильніший за неї. В подальшому вона побачила, що в коридор зайшов її син ОСОБА_3 . І при сині її чоловік вдарив її в обличчя рукою. Її син ОСОБА_3 став між ними, схопивши за руки ОСОБА_2 , тим самим зупиняв агресивні дії останнього. В цей час ОСОБА_2 кричав: "Я вас всіх повбиваю" . Зрозумівши те, що ОСОБА_2 може вбити ОСОБА_4 , вона вбігла в кімнату, взяла внука на руки та швидко віднесла його в спальню на другий поверх, положила на ліжко та дала ОСОБА_4 іграшку, щоб він заспокоївся. Вийшовши зі спальні другого поверху, вона побачила в сходовий пройом, що ОСОБА_2 з криками: "Я вас всіх повбиваю" , рветься на другий поверх, а її син ОСОБА_3 стримує його за руки, перегородивши собою доступ до сходів, які ведуть на другий поверх. При цьому ОСОБА_3 неодноразово кричав їй: "Викликай поліцію" . Тоді вона взяла з кімнати другого поверху телефон ОСОБА_3 та зателефонувала на номер 102 з номеру НОМЕР_1 . Знаючи про те, що її чоловік раніше займався боксом, вона збігла з другого поверху на перший і почала відтягувати чоловіка від свого сина руками за плечі та тулуб. А її чоловік наніс їй удари по рукам і в грудну клітку. ОСОБА_3 разом з нею вложили ОСОБА_2 на підлогу й останній почав заспокоюватись. А вона побігла на другий поверх будинку до внука. Через деякий час ОСОБА_3 піднявся до них на другий поверх та сказав, що її чоловік пішов з дому зі словами: "Я зберу людей" . Потім ОСОБА_3 одяг на себе брюки та майку, взяв свій телефон та сказав, що піде з дому зустрічати поліцію. Через деякий час приїхав її син ОСОБА_5 і невістка, якій вона передала дитину та пішла на вулицю. Вийшовши з калитки їхнього двору, вона побачила, що її син ОСОБА_3 , який за декілька хвилин до цього був одягнутий в чистий одяг, стояв в брудному одязі та розірваній майці з побитим обличчям та іншими ранами. Кругом нього стояли ОСОБА_6 зі своєю дружиною ОСОБА_7 , ОСОБА_8 зі своєю дружиною ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та її сусід з протилежного будинку, які проживають на АДРЕСА_2 та п`ятеро співробітників поліції. На її питання, що сталося, ОСОБА_3 відповів, що коли він вийшов з калитки зустрічати поліцію, то на нього біля калитки напали ОСОБА_6 , ОСОБА_8 і дружина ОСОБА_6 ОСОБА_7 . При ній та в присутності поліції ОСОБА_3 показав співробітникам поліції на вказаних, вчинивших даний злочин, осіб та просив викликати слідчо-оперативну групу, на що співробітники поліції відповіли, що не будуть викликати слідчо-оперативну групу. Вона теж просила співробітників поліції викликати слідчо-оперативну групу, на що співробітники поліції повторно відмовились. Ні в кого з присутніх співробітники поліції не перевірили документи, крім неї та ОСОБА_3 . Після того, як ОСОБА_3 ще раз попросив співробітників поліції викликати слідчо-оперативну групу, один з співробітників поліції сказав, що: "Якщо ще раз попросиш викликати слідчо-оперативну групу, я надіну на тебе наручники" . При цьому місцезнаходження її чоловіка ОСОБА_2 , через злочинні дії якого вона викликала поліцію, поліцейські не встановлювали. Крім того ні їй, ні її сину ОСОБА_3 не була ними викликана швидка медична допомога. Відеоінформація з нагрудних відео-реєстраторів співробітників поліції може підтвердити вказані нею обставини. В подальшому вона та її син ОСОБА_3 були відвезені двома поліцейськими автомобілями до Сумського РУП ГУНП в Сумській області за адресою: АДРЕСА_3 , і вже там викликали їй швидку медичну допомогу та надали медичну допомогу. В Сумському РУП ГУНП в Сумській області вона написала в ніч з 03.07.2021 року на 04.07.2021 року дві заяви про вчинення злочинів. І її син писав заяву про вчинення злочинів. Вказані заяви вони здали співробітникам поліції. 05.07.2021 року вона та її син ОСОБА_3 проходили судово-медичну експертизу в Сумському обласному бюро судово-медичної експертизи за направленням з Сумського РУП ГУНП в Сумській області. Виходячи з викладеного, вона просила: 1. Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк один місяць, яким визначити наступні обмеження його прав, а саме: 1) заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб. 2. Витребувати з Управління патрульної поліції в м. Суми відеоінформацію з нагрудних відео-реєстраторів співробітників поліції, які прибули 03.07.2021 року на адресу: АДРЕСА_1 , за вказаним викликом ОСОБА_1 з номеру телефону НОМЕР_1 на номер НОМЕР_2 . 3. Витребувати з Сумського обласного бюро судово-медичної експертизи висновки експерта за наслідками проходження 05.07.2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 судово-медичної експертизи (вхідний № 25486/21 від 06.07.2021 року) (а. с. 1, 2) .

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в ній. Вона просила заяву задовольнити та ухвалити рішення, яким видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк один місяць, яким визначити наступні обмеження його прав, а саме: 1) заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб. На задоволенні клопотання про витребування з Управління патрульної поліції в м. Суми відеоінформації з нагрудних відео-реєстраторів співробітників поліції, які прибули 03.07.2021 року на адресу: АДРЕСА_1 , за вказаним викликом ОСОБА_1 з номеру телефону НОМЕР_1 на номер НОМЕР_2 та клопотання про витребування з Сумського обласного бюро судово-медичної експертизи висновків експерта за наслідками проходження 05.07.2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 судово-медичної експертизи не наполягала.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 заперечував проти задоволення заяви про видачу обмежувального припису в частині видачі обмежувального припису стосовно нього - ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк один місяць, яким визначити наступні обмеження його прав, а саме: 1) заборонити йому - ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та не заперечував проти задоволення заяви про видачу обмежувального припису в частині заборони йому - ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб. В подальшому він просив відмовити у задоволенні заяви про видачу обмежувального припису. Він пояснив про те, що не вчиняв домашнього насильства ані щодо ОСОБА_1 , ані щодо ОСОБА_3 . Він зазначив про те, що ОСОБА_3 вчинив щодо кримінальне правопорушення. Також він просив суд не брати до уваги надані ним та долучені судом до матеріалів судового провадження копію термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 106252 від 04.07.2021 року та копію термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 106253 від 04.07.2021 року, власноруч ним підписані, оскільки під час їх складання та заповнення співробітниками поліції він невірно розумів їхній зміст. І лише після їхнього дослідження в судовому засіданні, після запитань суду, він зрозумів їхній дійсний зміст. Він просив відмовити у задоволенні заяви про видачу обмежувального припису повністю.

Вислухавши пояснення заявниці ОСОБА_1 , пояснення заінтересованої особи ОСОБА_2 , дослідивши та перевіривши документи копії документів, доданих до заяви, копії документів, наданих під час судового засідання заявницею, копії документів, наданих під час судового засідання заінтересованою особою, суд дійшов наступного висновку.

ОСОБА_2 і ОСОБА_1 уклали шлюб 27.06.1991 року народження, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 27.06.1991 року було зроблено запис № 1049, після укладення шлюбу були присвоєні прізвища: чоловікові ОСОБА_4 , дружині ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 27.06.1991 року відділом ЗАГС міського виконкому Сумської міської ради народних депутатів (а. с. 5) .

Із змісту відмітки на сторінці 11 в розділі "Місце проживання" паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 05.02.1997 року Зарічним РВ СМУ УМВС України в Сумській області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лебедин Сумської обл. , вбачається, що з 27.02.1996 року та до теперішнього часу вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 (а. с. 6, 7) .

Із змісту відмітки на сторінці 11 в розділі "Місце проживання" паспорту громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого 05.02.1997 року Зарічним РВ СМУ УМВС України в Сумській області на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Суми, вбачається, що з 13.05.1992 року та до теперішнього часу він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 (а. с. 8) .

Копія заяви про вчинення злочину від 03.07.2021 року, копія заяви про вчинення злочину від 04.07.2021 року не мають жодного доказового значення, оскільки ані підтверджують, ані спростовують факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 (а. с. 3, 4) .

Із змісту договору довічного утримання (догляду) , посвідченого 22.11.2005 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Дувановою Т. П. , вбачається, що ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , що проживає за адресою: АДРЕСА_4 , далі іменований "Відчужувач" , та ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , що проживає за адресою: АДРЕСА_4 , далі іменований "Набувач" діючи добровільно і перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, попередньо ознайомлені нотаріусом з приписами цивільного законодавства, що регулюють укладений ними правочин (зокрема, з вимогами щодо недійсності правочину) , уклали цей договір про те, що Відчужувач передає, а Набувач отримує у власність жилий будинок з надвірними будівлями на умовах цього договору. Набувач майна повідомив Відчужувача про те, що в шлюбі він не перебуває та вищезазначене майно належатиме йому на праві приватної власності. Згода другого з подружжя Відчужувача на укладення цього договору отримана у встановленому законом порядку. Обов`язки Набувача: надати право довічного проживання у відчужуваному жилому будинку ОСОБА_1 (а. с. 14) .

Копія консультаційного висновку спеціаліста від 04.07.2021 року щодо пацієнта ОСОБА_1 , копія консультаційного висновку спеціаліста від 04.07.2021 року щодо пацієнта ОСОБА_3 , копія висновку торакального хірурга КНП СОР "СОКЛ" від 05.07.2021 року щодо хворого ОСОБА_3 містять відомості про обстеження та встановлення діагнозу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та не містять відомостей про те, що саме ОСОБА_2 заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_1 , а також не містять відомостей про те, що саме ОСОБА_2 заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_3 , тому вони не мають жодного доказового значення, оскільки ані підтверджують, ані спростовують факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 , а також факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_3 (а. с. 15-17) .

Із змісту пенсійного посвідчення серії НОМЕР_8 , виданого 22.07.2010 року Пенсійним фондом України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що їй призначена пенсія за віком довічно (а. с. 18) .

Копія висновку очного травматологічного центру КНП СОР "Сумська обласна клінічна лікарня" № 2281 від 03.07.2021 року щодо ОСОБА_2 , копія висновку торакального хірурга КНП СОР "СОКЛ" від 03.07.2021 року щодо хворого ОСОБА_2 , копія висновку пункту ургентної допомоги нейрохірургічного відділення Сумської обласної лікарні містять відомості про обстеження та встановлення діагнозу ОСОБА_2 та не містять відомостей про те, що саме ОСОБА_1 заподіяла тілесні ушкодження ОСОБА_2 , а також не містять відомостей про те, що саме ОСОБА_3 заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_2 , тому вони не мають жодного доказового значення, оскільки ані підтверджують, ані спростовують факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 , а також факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_3 (а. с. 20-22) .

Копія направлення потерпілого ОСОБА_2 до обласного комунального закладу "Сумське обласне бюро СМЕ" від 04.07.2021 року для огляду на предмет наявності тілесних ушкоджень, копії талону-повідомлення єдиного обліку № 39070 від 04.07.2021 року про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію містять відомості про звернення ОСОБА_2 до Сумського РУП ГУНП в Сумській області та не містять відомостей про те, що саме ОСОБА_1 заподіяла тілесні ушкодження ОСОБА_2 , а також не містять відомостей про те, що саме ОСОБА_3 заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_2 , тому вони не мають жодного доказового значення, оскільки ані підтверджують, ані спростовують факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 , а також факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_3 (а. с. 23-25) .

Копія термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 106125 від 04.07.2021 року містить відомості про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_5 , який зі слів не працює, 03.07.2021 року о 21 годині 30 хвилин вчинив фізичне домашнє насильство відносно вітчима ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4 , та не містять відомостей про те, які саме тілесні ушкодження ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_2 , тому вона не має жодного доказового значення, оскільки ані підтверджує, ані спростовує факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 , а також факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_3 (а. с. 26) .

Копія термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 106252 від 04.07.2021 року, копія термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 106253 від 04.07.2021 року, власноруч підписані ОСОБА_2 , суд не бере до уваги, оскільки під час їх складання та заповнення співробітниками поліції він невірно розумів їхній зміст. І лише після їхнього дослідження в судовому засіданні, після запитань суду, ОСОБА_2 зрозумів їхній дійсний зміст (а. с. 27, 28) .

Копія повістки про виклик ОСОБА_2 на 12.07.2021 року на 12 годину 00 хвилин в кабінет № 30 ВП № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області за адресою: м. Суми, вул. Степана Бандери, буд. 11, для участі у допиті у кримінальному провадженню № 0000883, без зазначення процесуального статусу, не має жодного доказового значення, оскільки ані підтверджує, ані спростовує факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 , а також факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_3 (а. с. 29) .

Із змісту пенсійного посвідчення серії НОМЕР_9 , виданого 10.10.2011 року Пенсійним фондом України на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що йому призначена пенсія за віком довічно (а. с. 30) .

Питання розгляду судом справ про видачу обмежувального припису регулюються положеннями гл. 13 ЦПК України та Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" № 2229-VIII від 07.12.2017 року (офіційне опублікування: Голос України, 2018, 01, 06.01.2018 № 4, Урядовий кур`єр, 2018, 01, 24.01.2018 № 16, Офіційний вісник України, 2018, № 6 (19.01.2018) , ст. 245, Відомості Верховної Ради України, 2018, N 5 (02.02.2018) , ст. 35) .

Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" .

Згідно ст. 350-3 ЦПК України заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.

Ч. 2 ст. 3 Закону України "Про запобіганню та протидію домашньому насильству" визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, незалежно від факту спільного проживання, серед яких подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти) , вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка) .

Згідно п. п. 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За п. 7 ч. 1 ст. 1 цього Закону обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону є оцінюванням вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів і ризиків.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21.11.2018 року у справі № 756/2072/18, провадження № 61-19328св18 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/78267811) .

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Ч. 3 ст. 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Під час розгляду питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження в майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з матеріалів справи неможливо встановити наявність ризиків вчинення та продовження у майбутньому домашнього насильства з боку ОСОБА_2 у будь-якому його прояві.

Посилання заявниці на постійні прояви психологічного та фізичного насильства з боку ОСОБА_2 у період часу не менш ніж 25 років, не знайшли свого підтвердження у доказах, наданих до суду нею та заінтересованою особою.

Разом з цим, згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів) , який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Суд, під час вирішення такої заяви, має надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Тому, звернення заявниці до правоохоронних органів щодо, начебто, застосування до неї насильства ОСОБА_2 та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не є належним доказом вчинення ним домашнього насильства. Її звернення є лише підставою для проведення досудового розслідування та перевірки обставин, наведених у повідомленні про кримінальне правопорушення.

Ч. 6 ст. 7 СК України встановлено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.

Ст. 153 СК України встановлено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Крім того, суд виходить з того, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України, а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію, направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Факт неодноразового звернення заявниці до правоохоронних органів з підстав, начебто вчинення по відношенню до неї домашнього насильства з боку чоловіка, свідчить про наявність тривалого конфлікту між нею та чоловіком, але не підтверджує факт того, що останній вчинив по відношенню до заявниці домашнє насильство, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом.

Суд також не встановив ризиків настання насильства в майбутньому. Натомість з матеріалів справи вбачається, що між подружжям (між чоловіком та дружиною) та між пасинком та вітчимом існують натягнуті, неприязні відносини, що не може розцінюватись як насильство в сім`ї.

В даному випадку обмежувальний припис у тому вигляді, який просить застосувати заявниця є втручанням як в право особи на житло, так і права особи на приватне життя і сім`ю, які захищені Конституцією України, а також Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (ч. 1, 2 ст. 8 Конвенції) .

В даному випадку, на думку суду, відсутні будь-які переконливі докази того, що такий вид втручання, який просить застосувати заявниця, буде пропорційним діям ОСОБА_2 та необхідним у демократичному суспільстві.

Враховуючи вищенаведене у сукупності судом не було встановлено випадків домашнього насильства зі сторони ОСОБА_2 відносно заявниці, на підставі яких можливо однозначно встановити наявність ризиків настання насильства в майбутньому.

При ухваленні даного рішення судом була врахована правові висновки, висловлені в постанові Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі № 756/2072/18, провадження № 61-19328св18 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/78267811) , в постанові Верховного Суду від 09.12.2019 року у справі № 756/11732/18, провадження № 61-49077св18 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/86275763) , в постанові Верховного Суду від 02.09.2020 року у справі № 635/4854/19, провадження № 61-3510св20 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/91366613) .

Крім того, суд звертає увагу на те, що заявницею в прохальній частині заяви тричі некоректно було зазначено невірне ім`я заінтересованої особи, а саме: ОСОБА_2 , замість правильного ОСОБА_2 .

Таким чином, оскільки заявниця не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження фактів вчинення домашнього насильства щодо неї саме ОСОБА_2 , а також ризиків, які можуть настати у майбутньому у зв`язку із не вчиненням щодо останнього обмежувального припису, що є її процесуальним обов`язком у силу ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відтак суд дійшов висновку про те, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 259, 265, 267, 268, 272 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається Сумському апеляційному суду через суд першої інстанції - Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий: І.Г. Бичков