Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2021 року м.Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря судового засідання: Семків Х.І.,

справа № 466/10633/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З.Гжицького до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

за участю представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

30.12.2020 Львівський національний університет ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З.Гжицького звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 та просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ЛНУ ВМБ імені С.З.Гжицького 44588,40 грн. заборгованості та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначають, що ОСОБА_1 навчалася в аспірантурі Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З.Гжицького за державним контрактом з відривом від виробництва, згідно угоди від 30.12.2011 тривалість навчання з 30.12.2011 по 30.12.2014. Зазначають, що ОСОБА_1 з 01.11.2014 по 21.09.2019 перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Також, з 19.05.2017 року до 03.02.2020 на підставі наказу №19-2 від 19.05.2017 ОСОБА_1 перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. На підставі поданої ОСОБА_1 заяви її наказом №7-2 від 04.02.2020 відраховано з числа аспірантів ЛНУВМБ імені С.З.Гжицького за власним бажанням з 04.02.2020. Оскільки відповідач не виконала зобов`язань по угоді №30-2 від 30.12.2011, а саме не виконала індивідуального плану внаслідок чого була відрахована, а тому отримана ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 по 30.11.2014 стипендія у розмірі 44588,40грн. підлягає поверненню. Оскільки, відповідач добровільно кошти не повернула, тому змушені звернутися до суду за захистом порушеного права.

Представник відповідача Білан П.В., який діє на підставі довіреності від 29.01.2021 /арк.спр.32-33/ подав письмовий відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначає, що 30.12.2011 між ОСОБА_1 та Львівським національним університетом ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З.Гжицького укладено угоду про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення №30-2. З грудня 2011 по 04.02.2020 ОСОБА_1 проходила підготовку відповідності до умов договору. Зазначає, що тривалий термін проходження підготовки зумовлений її перебуванням у відпустці по догляду за дітьми, що було погоджено ректоратом навчального закладу. 29.01.2020 ОСОБА_1 подано заяву про відрахування з аспірантури з 04.02.2020 за власним бажанням, на що видано наказ №7-2 від 04.02.2020. оскільки університет, врахувавши зміст заяви ОСОБА_1 від 29.01.2020, погодив та відрахував ОСОБА_1 з числа студентів-аспірантів за особистим волевиявленим, відтак досягнуті між ними домовленості були розірвані за взаємною згодою сторін, за відсутності одностороннього порядку вчинення дій спрямованих на настання відповідних обставин. Вважає, що ОСОБА_1 не порушувала умов угоди, а тому підстав для стягнення коштів немає. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

26.02.2021 представником позивача подано відповідь на відзив. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою від 26.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі. Вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив позовні вимоги, просив у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву.

Заслухавши думку представника позивача, представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд приходить такого.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) 30.12.2011 року наказом ректора університету №30-2 зарахована на навчання в аспірантурі Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З.Гжицького за державним контрактом з відривом від виробництва /арк.спр.5-6/.

30.12.2011 року ОСОБА_1 уклала з університетом Угоду №30-2 про навчання в аспірантурі з 30.12.2011 по 30.12.2014 /арк.спр.7/.

Зазначена угода між сторонами не розривалася та недійсною не визнавалася.

Згідно з довідкою бухгалтерії університету нарахована та виплачена ОСОБА_1 стипендія в аспірантурі за період з 01.01.2012 по 31.10.2014 становить 44588,40грн. /арк.спр.15/.

16.10.2014 подала заяву про надання відпустки по догляду за дитиною по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку /арк..спр.8/.

Також, з 19.05.2017 року до 03.02.2020 на підставі наказу №19-2 від 19.05.2017 ОСОБА_1 перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку /арк.спр.10/.

На підставі поданої ОСОБА_1 заяви наказом №7-2 від 04.02.2020 відраховано з числа аспірантів ЛНУВМБ імені С.З.Гжицького за власним бажанням з 04.02.2020 /арк.спр.8,9/.

Як підставу для стягнення коштів з ОСОБА_1 позивач зазначає, що остання не виконала зобов`язань по угоді, а саме невиконання індивідуального плану внаслідок чого була відрахована.

Згідно угоди №30-2 розділу «Відповідальність сторін» аспірант несе відповідальність за несвоєчасне виконання індивідуального плану роботи. У випадку невиконання аспірантом індивідуального плану роботи він може бути відрахований керівником установи. У випадку з відрахуванням з аспірантури за невиконання індивідуального плану, грубе порушення правил внутрішнього розпорядку університету, за вчинення протиправних дій, відмові відпрацювання трьох років після закінчення аспірантури, аспірант зобов`язується відшкодувати у 3-місячний термін вартість навчання в університеті.

Щодо норм законодавства, які підлягають застосуванню щодо правовідносин, які виникли.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 61 Закону України «Про вищу освіту» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, здобувачами вищої освіти є, зокрема, аспірант - особа, зарахована до вищого навчального закладу (наукової установи) для здобуття ступеня доктора філософії.

Згідно з частиною першою статті 46 Закону України «Про вищу освіту» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; власне бажання; переведення до іншого навчального закладу; невиконання навчального плану; порушення умов договору (контракту), укладеного між вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; інші випадки, передбачені законом.

Підготовка в аспірантурі і докторантурі здійснюється за рахунок, зокрема, коштів Державного бюджету України - за державним замовленням для роботи у державному секторі народного господарства (підпункт 1 пункту 4 Положення № 309).

Пунктом 13 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 1999 року № 309 визначено, що особам, зарахованим за державним замовленням до аспірантури з відривом від виробництва або докторантури, стипендія призначається з дня їх зарахування, а тим, які навчаються в аспірантурі або докторантурі за контрактом, - відповідно до умов контракту.

Аспіранти і докторанти мають право на отримання державної стипендії встановленого розміру у разі зарахування на навчання з відривом від виробництва за державним замовленням (підпункт 4 пункту 15 Положення № 309).

Відповідно до підпункту 4 пункту 16 Положення про підготовку науково- педагогічних і наукових кадрів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 1999 року № 309 аспіранти і докторанти зобов`язані виконувати індивідуальний план роботи над дисертацією. Індивідуальний план роботи аспіранта передбачає складання кандидатських іспитів із спеціальності, іноземної мови та філософії, а у разі необхідності - додаткового іспиту, визначеного рішенням спеціалізованої вченої ради закладу, установи, де передбачається захист дисертації, і заліків з дисциплін, визначених рішенням вченої ради вищого навчального закладу, наукової установи з урахуванням профілю підготовки, а також педагогічна практика.

Встановлено, що відповідача відраховано з аспірантури за власним бажанням за згодою позивача. У наказі від 04.02.2020 №7-2 зазначено підставу для відрахування - за власним бажанням.

Згідно з пунктом 22 Положення № 309 аспірант або докторант може бути відрахованим з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин, передбачених пунктом 19 цього Положення. Рішення про відрахування аспіранта або докторанта приймає вчена рада вищого навчального закладу, наукової установи. На підставі рішення вченої ради аспірант або докторант відраховується з аспірантури або докторантури наказом керівника вищого навчального закладу, наукової установи. Аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований через зазначені причини, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази невиконання відповідачем індивідуального плану роботи, грубе порушення правил внутрішнього розпорядку університету, за вчинення протиправних дій, відмові відпрацювання трьох років після закінчення аспірантури, як підставу для відшкодування коштів.

Враховуючи викладене, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов до переконання про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Керуючись ст.12, 13, 76, 82, 89, 137, 141, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЛНУ ВМБ імені С.З.Гжицького 44588,40 грн. заборгованості та судові витрати відмовити.

Позивач: Львівський національний університет ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З.Гжицького, місцезнаходження вул. Пекарська, 50 м. Львів, Код .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складений 03.03.2021

Суддя П. С. Невойт