Справа № 536/177/21
Провадження № 2/536/452/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Колотієвського О.О.,

при секретарі Пасєчніковій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Оніщенко Дмитра Степановича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає примусовому виконанню,

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві позивач вказувала, що 19 січня 2021 року, на підприємстві де вона працює, а саме у ФОП ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) її було ознайомлено з постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Оніщенка Дмитра Степановича від 30.12.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, де наразі виконується вказана постанова.

На її запит про надання копій документів виконавчого провадження, 27.01.2021 року на її електронну адресу приватним виконавцем надіслано копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 63382328 від 22.10.2020 року та копію виконавчого напису приватного нотаріуса Гуревічова О.М. № НОК 767526, зареєстрованого в реєстрі за № 4516, яким стягнуто з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» грошові кошти у розмірі 34178,82 грн. (тридцять чотири тисячі сто сімдесят вісім гривень вісімдесят дві копійки).

Ознайомившись з копіями документів, вона вважає вчинення виконавчого напису протиправним, та таким що вчинений всупереч вимог чинного законодавства, чим- порушено її законні права та інтереси, у зв`язку з наступним.

Жодних документів та вимог від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» їй не надходило та жодних відносин з вказаним підприємством вона не мала, договорів не укладала.

З постанов приватного виконавця вбачається, що крім адреси реєстрації її місця проживання вказана невідома їй адреса, а саме: АДРЕСА_2 .

Виконавчим написом передбачено стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» грошових коштів на загальну суму 34178,82 грн., якому ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» відступило право вимоги на підставі договору відступлення прав вимоги № 20/01/20-1/1 від 20.01.2020 р., якому в свою чергу ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору відступлення прав вимоги №149/К від 09.02.2018 року відступлено право вимоги за кредитним договором № 003-16529-050713 від 05.07.2013 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 .

Однак вказаних вище договорів вона не підписувала, більше того вона не посвідчувала у нотаріуса жодного договору із вказаними підприємствами.

Дії нотаріуса вчинені з порушенням норм чинного законодавства.

Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

В даному випадку, не зрозуміло з яких документів вчинявся розрахунок заборгованості, як за тілом кредиту так і за відсотками та комісією. Заборгованість не є безспірною.

З матеріалів виконавчого напису не вбачається, що при його вчиненні нотаріус отримував від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» чи від ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» або від ПАТ «Дельта Банк» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, виписка з рахунка боржника, тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувала про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 24.01.2020 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Отже, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

На підставі вищевикладеного просила суд ухвалити рішення, яким:

- визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 24 січня 2020 року № НОК 767526 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, зареєстрований в реєстрі за № 4516, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» () заборгованості у розмірі 34178,82 гривень.

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (), адреса: 08200, Київська область, м. Ірпіні, вул. Стельмаха, буд. 9А, офіс 203, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , користь судові витрати в сумі 1362 гривень.

Позивач в судове засідання не з`явився. Просила суд розглядати справу без її участі..

Відповідач в судове засідання не з`явився. На адресу суду надіслав заяву про визнання позову.

Треті особи в судове засідання не з`явилися. На адресу суду надіслали заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне:

19 січня 2021 року, на підприємстві де працює позивач, а саме у ФОП ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) її було ознайомлено з постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Оніщенка Дмитра Степановича від 30.12.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, де наразі виконується вказана постанова.

На запит позивача про надання копій документів виконавчого провадження, 27.01.2021 року на її електронну адресу приватним виконавцем надіслано копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 63382328 від 22.10.2020 року та копію виконавчого напису приватного нотаріуса Гуревічова О.М. № НОК 767526, зареєстрованого в реєстрі за № 4516, яким стягнуто з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» грошові кошти у розмірі 34178,82 грн. (тридцять чотири тисячі сто сімдесят вісім гривень вісімдесят дві копійки).

Виконавчим написом передбачено стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» грошових коштів на загальну суму 34178,82 грн., якому ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» відступило право вимоги на підставі договору відступлення прав вимоги № 20/01/20-1/1 від 20.01.2020 р., якому в свою чергу ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору відступлення прав вимоги №149/К від 09.02.2018 року відступлено право вимоги за кредитним договором № 003-16529-050713 від 05.07.2013 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 .

Позивач зазначила, що вказаних вище договорів вона не підписувала, більше того вона не посвідчувала у нотаріуса жодного договору із вказаними підприємствами.

Дії нотаріуса вчинені з порушенням норм чинного законодавства.

Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

В даному випадку, позивачу не зрозуміло з яких документів вчинявся розрахунок заборгованості, як за тілом кредиту так і за відсотками та комісією. Заборгованість не є безспірною.

З матеріалів виконавчого напису не вбачається, що при його вчиненні нотаріус отримував від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» чи від ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» або від ПАТ «Дельта Банк» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, виписка з рахунка боржника, тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувала про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 24.01.2020 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Отже, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувала, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого -напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність.

Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Однак позивача жодного разу не було повідомлено про порушення нею будь-яких кредитних зобов`язань.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що нотаріусом вчинений оскаржуваний виконавчий напис з порушенням вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», а тому він підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного.

Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Водночас, відповідно до стаття 142 ЦПК України, разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті.

Згідно вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачу належить повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 681 грн.

Водночас, стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків сплаченого судового збору, тобто 681 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, ст.ст. 76, 258-259, 263-265, 273, 280, 352 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Оніщенко Дмитра Степановича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає примусовому виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 24 січня 2020 року № НОК 767526 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, зареєстрований в реєстрі за № 4516, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» () заборгованості у розмірі 34178,82 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (), адреса: 08200, Київська область, м. Ірпіні, вул. Стельмаха, буд. 9А, офіс 203, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , користь судові витрати в сумі 681 гривень.

Зобов`язати Управління державної казначейської служби України в Кременчуцькому районі Полтавської області повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, тобто 681 грн., сплачені за такими реквізитами:

- квитанція № 29-9371497 від 29 січня 2021 року (11:33) призначення платежу: 101; НОМЕР_2 ; судов збір за позовом ОСОБА_1 Кременчуц рн суд Полт обл.

- квитанція № 29-9371442 від 29 січня 2021 року (11:30) призначення платежу: 101; НОМЕР_2 ; судов збір за позовом ОСОБА_1 .

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СуддяО. О. Колотієвський