Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/807/21

Провадження № 2/126/503/2021

"06" липня 2021 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом , в якому просить визнати виконавчий напис від 29.01.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 32263,58 грн., зареєстрований в реєстрі за № 9506 таким, що не підлягає виконанню.

Позов обгрунтований тим, що 25 березня 2013 року між позивачкою ОСОБА_1 та ПАТ«Платинум Банк» укладено договір № 51725/0005XSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту. Розмір кредитного ліміту становив 8000 грн. Договір укладено строком на 36 місяців. З 2013 року по 2016 рік позивачка вносила кошти на рахунок для погашення кредитної заборгованості і вважала, що кредит сплачено.

В березні цього року ОСОБА_1 отримала виклик до державного виконавця Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Центрально - Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) Кончаківського Р.С., від якого дізналась, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О. М. був вчинений виконавчий напис яким запропоновано стягнути з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», якому на підставі договору факторингу відступлено право вимоги за вказаним вище договором № 51725/0005XSGF від 25 березня 2013 року, за період з 23.05.2016 року по 20.12.2019 рік, включно, кошти у розмірі: 8000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 4345,75 грн заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісією, 19767,83 грн заборгованості за нарахованою та несплаченою пенею, 150,00 грн плата за вчинення виконавчого напису. Загальна сума до стягнення становить 32263,58 грн. Виконавчий напис зареєстровано у реєстрі за №9506.

За виконавчим написом №9506 від 29.01.2020 року відкрито виконавче провадження №64706670 від 04.03.2021 року.

Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено з численними порушеннями норм законодавства, в зв`язку з тим, що на момент вчинення виконавчого напису законом не було передбачено права його вчиняти на кредитних договорах. Зазначила, що виконавчий напис було вчинено на копії кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено, тобто документально доведено, що виконавчий напис вчинено на документі, який не передбачений переліком №1172 визначених Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса». Крім того, виконавчий напис було вчинено 29.01.2020, тобто більше ніж через три роки після настання строку виконання зобов`язання, який наступив 08.03.2016, що свідчить про порушення нотаріусом вимог ст. 88 Закону України "Про нотаріат" та відповідно, незаконність виконавчого напису. А також вона не отримувала жодних вимог про стягнення боргу від відповідача, що вказує на відсутність підстави для вчинення виконавчого напису.

Представник позивача, адвокат Мазур С.М., надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивачки. Позовні вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача, ТОВ "Фінансова компанія управління активами", в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи в суді, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи в суді .

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом установлено, що 29 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 95206, щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», якому на підставі договору факторингу відступлено право вимоги за договором № 51725/0005XSGF від 25 березня 2013 року, за період з 23.05.2016 року по 20.12.2019 рік включно, коштів у розмірі: 8000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 4345,75 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісією, 19767,83 грн заборгованості за нарахованою та несплаченою пенею, 150,00 грн плата за вчинення виконавчого напису. Загальна сума до стягнення становить 32263,58 грн.

04.03.2021 головним державним виконавцем Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Кончаківським Р.С., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64706670 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами" заборгованості в розмірі 32263,58 грн.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»).

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, Законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно.

10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі.

Так, виконавчий напис від 29.01.2020 було вчинено в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14.

Оспорюваний виконавчий напис стосується стягнення з позивача заборгованості за Кредитним договором № 51725/0005XSGF від 25.03.2013 року, який не був нотаріально посвідчений.

Сторона відповідача жодних доказів на спростування вимог позивача суду не надала, зокрема нотаріально посвідченого договору, за яким міг бути вчинений виконавчий напис. Хоча можливості надати докази на обгрунтування своєї позиції відповідач позбавлений не був.

Крім того, виконавчий напис вчинений щодо стягнення суми боргу в розмірі 32263,58 грн. за період, що перевищує позовну даність - з 23.05.2016 року до 20.12.2019 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис з порушення вимог чинного законодавства.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис з порушення вимог чинного законодавства та не є безспірною заборгованість, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за вчиненим 29.01.2020 виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. за кредитним договором № 51725/0005XSGF від 25 березня 2013 року, за період з 23.05.2016 року по 20.12.2019 рік в сумі 32263,58 грн.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1362 гривень (908 грн. за подання позовної заяви та 454 грн. за подання заяви про забезпечення позову).

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172, статтями 15, 16, 18 ЦК України, статтями 12, 81-82, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 29.01.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 32263,58 грн., зареєстрований в реєстрі за № 9506 таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальності "Фінансова компанія управління активами" на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати, які полягають з: витрати з оплати судового збору у розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до п. 15.5 перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В. І. Губко