Справа № 766/4601/20
УХВАЛА

про відмову в примусовому проникненні до житла боржника

17.03.2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

Головуючої судді Войцеховської Я.В.

при секретарі Кобець А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні подання державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Єложенко Вікторії Вікторівни про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , -

встановив:

До суду 16.03.2021р. надійшло вищезазначене подання в якому державний виконавець просить дозволити примусове проникнення до житла державним виконавцем до квартири АДРЕСА_1 для проведення опису майна боржника із залученням працівників ВГУНП в Херсонській області.

В обґрунтування посилається на те, що на примусовому виконанні Суворовського районного ВДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального УМЮ (м.Одеса) перебуває виконавче провадження № 64580539 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики на користь ОСОБА_2 . Виконавче провадження відкрито 19.02.2021р., встановлено, що боржник є власником вищезазначеної квартири. Під час проведення виконавчих дій в зазначеному виконавчому провадженні встановлено, що боржник ніде офіційно не працевлаштований, рахунки у банківських установах відкриті на його ім`я відсутні, пенсію не отримує, транспорті засоби та рухоме майно за ним не зареєстровано. Виклики державного виконавця боржник не отримав та не з`явився. За адресою АДРЕСА_2 двері ніхто не відчинив.

Згідно ч.2 ст.439 ЦПК України, суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Державний виконавець в порушення вищезазначених вимог закону, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, перевіривши матеріали подання, матеріали справи № 766/4601/20, приходить до висновку, що подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Суворовського районного ВДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального УМЮ (м.Одеса) перебуває виконавче провадження № 64580539 по виконанню :

виконавчого листа № 766/4601/20 виданого 16.06.2020р. Херсонським міським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 30 000 ( тридцять тисяч) доларів США, судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 8448, 00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

В обґрунтування подання, виконавець зазначає, що виконавче провадження відкрито постановою від 19.02.2021р., встановлено, що боржник ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , іншого майна та доходів не має, рахунки у банківських установах відкриті на його ім`я відсутні.

Згідно п. 4 ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК передбачено право на недоторканність житла. У частинах 1, 2 ст. 311 ЦК зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Аналіз положень Закону України Про виконавче провадження та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

З досліджених судом матеріалі справи вбачається, що 04.05.2020р. Херсонським міським судом Херсонської області винесено заочне рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики. Відомості про отримання даного рішення відповідачем в матеріалах справи відсутні, адже згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Херсонській області ОСОБА_1 зареєстрованим в Херсонській області не значиться (а.с.16,17).

З ксерокопії паспорту боржника, наданого позивачем до матеріалів позову вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 .(а.с.8), але конверти поверталися на адресу суду з відміткою про відсутність такого будинку (а.с.22,42).

Надані матеріали виконавчого провадження також не містять відомостей про отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, викликів державного виконавця або будь-яких інших матеріалів виконавчого провадження.

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 245049026 від 19.02.2021р. вбачається, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Але матеріали виконавчого провадження не містять отримання боржником викликів і за даною адресою, згідно актів державного виконавця двері ніхто не відкрив.

Судом за наявними в матеріалах доказами встановлено, що боржник не був належним чином повідомлений про існування відносно нього виконавчого провадження та про необхідність бути присутній та надати доступ до приміщення з метою перевірки майнового стану та здійснення виконавчих дій, докази отримання такої вимоги приватний виконавець не надав.

Таким чином відсутні в матеріалах справи і докази які б свідчили про ухилення боржника від примусового виконання рішення суду, оскільки державним виконавцем не надано доказів які б свідчили про обізнаність ОСОБА_1 про виконавче провадження де він є боржником.

Виходячи із вищевикладеного, доводи державного виконавця є необґрунтованими, а саме для задоволення подання про примусове входження до житла, приватний виконавець мав би надати докази умисного ухилення боржника від виконання рішення суду та вимог приватного виконавця, приживання в зазначеній квартирі або знаходження в ній речей, належних боржнику.

За таких підстав суд дійшов висновку про відмову в задоволенні подання державного виконавця про примусове входження до житла боржника ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст.260,261,439 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Подання державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Єложенко Вікторії Вікторівни про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 -залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В.Войцеховська