Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1784/20

Номер провадження: 2/511/53/21

15 червня 2021 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І. В.,

за участі секретаря судового засідання - Шкарпицька В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок пожежі,

В С Т А Н О В И В:

07.10.2020 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 10.04.2020 року приблизно о 05:00 год. сталась пожежа в будинку відповідача ОСОБА_2 , в результаті пожежі будинку було частково пошкоджено будинок ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки Роздільнянського МВ ГУ ДСНС в Одеській області, ймовірною причиною пожежі будинку відповідача за адресою: АДРЕСА_2 було коротке замикання електромережі. Відповідно до Акту обстеження матеріально - побутових умов сім`ї від 25.05.2020 року, наданого Виноградарською сільською радою Роздільнянського району Одеської області було встановлено, що в результаті пожежі, що сталась в будинку АДРЕСА_2 із - за високої температури, було нанесено шкоду задній стінці будинку за АДРЕСА_1 , який належить позивачу. 07.08.2020 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію щодо відшкодування нанесеної пожежею шкоди у добровільному порядку, яка була проігнорована відповідачем.

У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь заборгованість в якості відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 27920,00 грн., судові витрати в розмірі 840,80 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Ухвалою суду від 21.10.2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків. (а.с.25-26)

Ухвалою суду від 04.11.2020 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження. (а.с.32-33)

26.11.2020 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про допит в судовому засіданні ОСОБА_3 , щодо обставин пожежі, яка сталась 10.04.2020 року. (а.с.38)

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 26.11.2020 року, за клопотанням позивача, від Роздільнянського міськрайонного відділу Головного управління ДСНС України в Одеській області, було витребувано акт про пожежу, яка сталась 10.04.2020 року о 05:51 год. за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.44-45)

10.12.2020 року, на виконання ухвали суду від 26.11.2020 року, на адресу суду від начальника Роздільнянського МРВ ГУ ДСНС України в Одеській області надійшов акт про пожежу від 10.04.2020 року, за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с.58)

Ухвалою суду від 18.12.2020 року, за клопотанням представника позивача - адвоката Кудрінської Ю.Є., підготовче провадження по справі було продовжено на 30 днів. (а.с.61)

19.03.2021 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив, відповідно до якого відповідач зазначив, що категорично не погоджується з зазначеною позовною заявою, вважає її безпідставною. Причини пожежі не встановлено, що унеможливлює встановити провину ОСОБА_2 . Ціна позову, яку зазначав позивач складає 33920,00 грн., в той час коли предметом розгляду є стягнення з відповідача завданого збитку в розмірі 27920,00 грн. Тобто, 6000,00 грн., які позивач зазначив в ціну позову не є предметом позову, а є витратами, які пов`язані з розглядом справи. На підставі викладеного, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.04.2021 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

20.05.2021 року на адресу суду від представника позивача - адвоката Кудрінської Ю.Є. надійшов розрахунок суми судових витрат. Згідно з вказаним розрахунком представник позивача зазначила, що загальна сума судових витрат, станом на 19.05.2021 року становить 7000,00 грн. (витрати на правову допомогу) + 840,80 грн. (витрати на оплату судового збору) = 7840,80 грн.

08.06.2021 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла копія договору купівлі - продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.11.2020 року №234536166, з яких вбачається, що власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 є ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав на адресу суду заяву, відповідно до якої не заперечує проти розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Розглянувши подані документи та матеріали, допитавши свідка, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати;

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 31.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Івановою А.Й., зареєстрованим в реєстрі за №2794, серії ВКМ №41, власниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 є: ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Тобто, окрім позивача ОСОБА_1 співвласником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 .

З пояснень допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 був подарований синам ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , однак у вказаному будинку проживає вона. Сини утеплили будинок у 2020 році за спільні кошти, будівельні матеріали купляли на станції Карпово Роздільнянського району Одеської області. Після пожежі весь пінопласт на задній стіні будинку розплавився та не відновлений до теперішнього часу. Додатково свідок зазначила, що пожежа почалась близько 4 ранку у сусідів ОСОБА_2 . Допомогу на відновлення утеплення будинку сусіди ОСОБА_2 відмовились надати, ігнорують їх прохання, у зв`язку з чим син вимушений був звернутись до суду.

Позивачем не надано суду доказів того, що утеплення задньої стінки житлового будинку було проведено за особисті кошти позивача ОСОБА_1 та не надано пояснень, у зв`язку з чим він стягує з відповідача ОСОБА_2 тільки на свою користь майнову шкоду в розмірі 27920,00 грн.

З акта про пожежу від 10 квітня 2020 року, складеного провідним інспектором Роздільнянського МРВ ГУ ДСНС України в Одеській області Сікора С.Ю. в присутності ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та голови Виноградарської сільської ради ОСОБА_8 о 05:10 год. в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_2 встановлено, що місцем виникнення пожежі є: дах житлового будинку; пожежу ліквідовано о 07:03 год. 10.04.2020 року; внаслідок пожежі знищено дах будинку; пошкоджено перекриття будинку;

Відповідно до листа начальника Роздільнянського МРВ ГУ ДСНС України в Одеській області від 15.06.2020 року №155 вбачається, що Роздільнянським МРВ ГУ ДСНС було зареєстровано пожежу житлового будинку, яка трапилась 10.04.2020 року, за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно складеного акту про пожежу встановлено, що пожежа виникла о 05:10 год. ранку, підрозділ ДСНС прибув о 05:51 год.; ймовірною причиною пожежі є коротке замикання електромережі; пожежею знищено дах будинку на площі 70 м.кв.(а.с.6)

Жодних посилань на пошкодження задньої стінки житлового будинку позивача, за адресою: АДРЕСА_1 , дані документи не містять.

З акту обстеження матеріально - побутових умов сім`ї від 25.05.2020 року, складеного головою Виноградарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Бурлаченко С.Д.. встановлено, що під час перевірки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , власниками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 та в якому мешкає ОСОБА_3 встановлено, що під час пожежі 10.04.2020 року, яка сталась в будинку АДРЕСА_2 , в якому мешкає ОСОБА_2 , було частково пошкоджена будівля ОСОБА_1 за АДРЕСА_1, а саме: задня стінка кухні та вказано примірний перелік та кількість будівельних матеріалів, необхідних відновлення вказаної стінки.

Вартість вказаного переліку будівельних матеріалів в акті не зазначена.

На думку суду, вказаний акт сільської ради, не може вважатися належним доказом, оскільки у матеріалах справи відсутні будь - які посилання, що особа, яка складала цей акт має повноваження на проведення відповідних розрахунків та є кваліфікованими спеціалістом у цій галузі. При виконанні певного виду робіт підряднику у відповідності до законодавства України необхідно пройти відповідну атестацію та сертифікацію, відповідно до Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20 травня 1999 року № 687.

Суд критично оцінює докази, на які посилається позивач, а саме на товарний чек від 02.06.2019 року, складений ФОП « ОСОБА_9 » оскільки, вказаний товарний чек виданий в м. Балта, однак свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила, що всі будівельні матеріали були придбані на станції Карпово Роздільнянського району Одеської області та судом не можливо встановити, чи саме ці будівельні матеріали були потрачені на утеплення будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1,2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками визнаються: витрати, які особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За правилами ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами) роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за вказаними нормами права доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією і негативними наслідками.

Таким чином, протиправною поведінкою, з якої виникає обов`язок відшкодувати завдану шкоду, є поведінка, якою порушується право як в об`єктивному його значенні, так і суб`єктивне право Позивача.

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого рішення, неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові можуть бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст.49 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Як було встановлено в судовому засіданні, відповідно до акту про причину пожежі від 10.04.2021, пожежа виникла внаслідок короткого замикання електромереж в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого є відповідач ОСОБА_2 .

Однак, з метою спростування позовних вимог відповідачем ОСОБА_2 було надано суду копію договору купівлі - продажу житлового будинку від 27.11.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Міглазовою Ю.О. та зареєстрованого в реєстрі за №5313, з якого вбачається, що власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , є ОСОБА_4 . Колишнім власником вказаного житлового будинку була ОСОБА_10 , на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого 05.03.2008 року приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Івановою А.Й., реєстровий номер 877.

Відповідно до позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 97.10.2020 року, у справі № 705/3876/18, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Аналогічний висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18)

У зв`язку з викладеним, оскільки на момент пожежі, а саме 10.04.2020 року власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 була ОСОБА_10 , відповідач ОСОБА_2 ніколи не був та не є власником вказаного житлового будинку, суд вважає необхідним зазначити, що він не є належним відповідачем по вказаній цивільній справі.

Відповідно до положень частини 6 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників, а в жилих будинках приватного житлового фонду та інших спорудах, на дачах і садових ділянках - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму.

Доказів того, що відповідач ОСОБА_2 є власником або з ним укладено договір найму житлового будинку , в якому сталась пожежа, станом на день виникнення пожежі, суду не надано.

Крім того, в позовні заяві зазначено про те, що пожежа сталась в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_2 , згідно листа начальника Роздільнянського МРВ ГУ ДСНС України в Одеській області від 15.06.2020 року №155, надається інформація про пожежу, яка сталась 10.04.2020 року, за адресою: АДРЕСА_2 , згідно акту обстеження матеріально - побутових умов сім`ї від 25.05.2020 року, пожежа сталась в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , згідно листа голови Виноградарської сільської ради від 09.10.2020 року №424, відповідач ОСОБА_2 проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , згідно акту акту про пожежу від 10.04.2021 року, пожежа сталась за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, позивачем надані суперечливі дані щодо адреси в якій відбулась пожежа, а саме в будинку за адресою: АДРЕСА_2 чи в будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Пунктом 11 постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

За змістом ст. 51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним.

З урахуванням принципу диспозитивності, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача не можуть бути задоволені судом.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що він не позбавлений права звернутися до суду з позовом до належних відповідачів, тому і право на судовий захист, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не порушене.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст. 3-5, 12-13, 258, 268, 272, 353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок пожежі - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення суду виготовлений 25.06.2021 року.

Суддя І. В. Бобровська