Справа № 136/515/21
провадження № 2/136/115/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2021 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець,у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач), через свого представника, звернулася з позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач), з вимогою:

- визнати за позивачем право власності на будинок садового типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка за життя залишила заповіт від 25.01.1992, згіднго якого, належний їй будинок за адресою: АДРЕСА_1 , вона заповіла своїй онуці позивачу. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно нотаріус відмовив, оскільки будинок належить до колгоспного двору, а встановити, яка його частка належить покійній спадкодавиці нотаріусу не представляється можливим, також у заповіті не вказано точну адресу домоволодіння.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 05.04.2021 призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також, витребувано від Липовецької державної нотаріальної контори матеріали спадкової справи заведеної після смерті спадкодавця.

Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак канцелярією суду було одержано заяву представника про розгляд спави без її участі та про відсутність заперечень щодо задоволення позовної вимоги.

У судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак остання у своїй заяві просила суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити.

З огляду на те, що у підготовче судове засідання сторони не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 04.11.2002 виконкомом Богданівської сільської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_3 залишила заповіт від 25.01.1992 згідно якого, належний на праві особистої власності жилий будинок з усіма господарськими будівлями розташований у селі Богданівка, Липовецького р-ну, Вінницької обл., заповіла своїй онуці позивачу в даній справі. Відповідно до повторного свідоцтва про народження НОМЕР_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у графі батьки її матір`ю зазначено - ОСОБА_5 . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 виданого 04.10.1973, одружилися ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , а після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині - ОСОБА_7 . Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 12.08.2003 встановлено, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Богданівка Липовецького р-ну, ОСОБА_2 при житті була матір`ю ОСОБА_8 . Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_4 батьками позивача (раніше ОСОБА_7 ), були ОСОБА_6 - батько та ОСОБА_9 - мати. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 виданого 14.06.2019 Липовецьким РВ ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій обл., 14.06.2019 зареєстровано шлюб ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а дружині просвоєно прізвище - ОСОБА_12 . Отже, як вбачається з вищевикладеного позивач ОСОБА_1 являється онукою ОСОБА_2 та спадкоємицею за заповітом після її смерті. Однак, в нотаріальному порядку оформити спадкове майно позивач позбавлена можливості, у зв`язку з відмовою нотаріуса від вчинення нотаріальних дій, оскільки згідно постанови постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №02-31/53 виданої 12.02.2021 Липовецькою державною нотаріальною конторою, ОСОБА_1 відмовлено у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що будинок останньої належить до колгоспного двору, відповідно нотаріус немає можливості вчатновити частку спадкодавця у спадковому майні, а також у зв`язку з тим, що у заповіті не вказано точну адресу домоволодіння. Згідно довідки №77 виданої Липовецькою міською радою від 22.02.2021, житловий будинок з господарськими будівлями знаходиться по АДРЕСА_1 . Згідно записів погосподарської книги № 2 за 1991-1995 роки станом на 15.04.1991 відноситься до розряду колгоспного двору членами якого являлись: голова двору - гр. ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, ОСОБА_2 була єдиним членом колгоспного двору станом на 15.04.1991. Відповідно до довідки виданої виконавчого комітету Богданівської сільської ради №270 від 16.11.2020, ОСОБА_2 , 1919 р.н., належить один будинок на території сільської ради, і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 Про судову практику у справах про спадкування у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 120 ЦК Української PCP 1964 р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

На підставі ст.ст. 121, 123 ЦК Української PCP 1964 р. володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.11.2005 №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Відповідно до п.п. "а" п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами свідчать про те, що будинок садового типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить до суспільної групи колгоспний двір, головою якого зазначено ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_3 залишила заповіт від 25.01.1992 згідно якого, належний на праві особистої власності жилий будинок з усіма господарськими будівлями розташований у селі Богданівка, Липовецького р-ну, Вінницької обл., заповіла своїй онуці позивачу в даній справі. Позивач спадщину прийняла після смерті ОСОБА_2 , до складу якої увійшов будинок, що є предметом даного спору, утім оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку на житловий будинок, що увійшов до складу спадкової маси позбавлений можливості за обставин незалежних від його волі.

Так як, спадкодавиця померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до спадкових відносин слід застосовувати ЦК УРСР.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Разом з тим, особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщині у спадкодавці відсутні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що наявність порушених прав позивача очевидною, а обраний спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, отож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований.

Крім цього, представник відповідача подала до суду заяву зіз змісту якої вбачається, про визнання позову.

Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 19, 23, 7680, 141, 258259, 263265, 268, 273279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_6 ) до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (місце проживання: вул. Василя Липківського 30, м.Липовець, Вінницький р-н, Вінницька обл., ЄДРПОУ - 04325957) про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок садового типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Д.Т. Кривенко