Справа № 263/4075/21
Провадження № 2/263/1528/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 липня 2021 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя у складі:

головуючої судді Ікорської Є.С.,

за участю секретаря Савченко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що вона є наймачем квартири АДРЕСА_1 . У зазначеній квартирі разом із нею зареєстрований ОСОБА_2 , який не проживає у будинку з 1997 року. Згідно з актом про фактичне проживання, складеним ОСББ «Соборна 12» , у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 фактично проживають: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , також зазначено, що відповідач ОСОБА_2 у квартирі не проживає з 1997 року. Вказує, що реєстрація ОСОБА_2 у квартирі чинить перешкоди у користуванні житловим приміщенням, тому керуючись ст. 72 Житлового кодексу України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач не скористався своїм правом та відзив на позов на адресу суду не направив.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 12 травня 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження із повідомлення (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Залучено у якості третьої особи Маріупольську міську раду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 05 липня року вирішено провести заочний розгляд справи.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій він просила задовольнити позовні вимоги, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією рішення колегії Маріупольської міської ради від 22 травня 2013 року № 107.

Згідно з актом про фактичне проживання, складеним ОСББ «Соборна 12» , у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 фактично проживають: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , також зазначено, що відповідач ОСОБА_2 у квартирі не проживає з 1997 року.

У відповідності до приписів ст. 18 ЖК України управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником.

Разом із тим, окрім відповідної глави ЖК України, зазначене питання врегульоване Законом України «Про місцеве самоврядування», яким передбачено, що до відання виконавчих органів міських рад належить повноваження щодо управління об`єктами житлово-комунальних господарств, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності.

Оскільки правовий режим відповідної категорії регулюється правовим режимом житлових приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду, то до таких мешканців у разі їх тимчасової відсутності поширюються вимоги статей 71, 72 ЖК Української РСР.

Положення ст. 71 ЖК Української РСР передбачає, що у разі відсутності наймача або членів його сім`ї у житловому приміщенні понад шість місяців, він втрачає право користування ним.

Статтею 72 ЖК Української РСР визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року (з наступними змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України) необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні; у осіб, які потребують догляду; внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

При цьому відповідач не звертався до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній квартирі, а також матеріали справи не містять відомостей про домовленість між сторонами про тривалу відсутність відповідача.

Вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідач не проживає більше ніж шість місяців у квартирі за місцем реєстрації без поважних причин та не має наміру там проживати, а отже є підстави для визнання його таким, що втратив право користування спірною квартирою.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і вони підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

У справі судовими витратами є сплачений позивачами судовий збір у розмірі 908 грн., який пов`язаний із розглядом справи, відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зокрема щодо розміру його сплати при подачі позову, тому з урахуванням висновку суду про задоволення позову, такий покладається на відповідача.

Керуючись Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, 71, 72, 107 ЖК України, статтями 2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя Є.С. Ікорська