Справа № 439/1678/18 Головуючий у 1 інстанції: Бородійчук О.І.
Провадження № 22-ц/811/396/21 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року м.Львів

Справа № 439/1678/18

Провадження № 22ц/811/396/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на ухвалу Бродівського районного суду Львівської області, постановлену у м. Броди 20 січня 2021 року у складі судді Бородійчук О.І., у справі за скаргою ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), державного виконавця відділу ПВР Литвиненко Христини Анатоліївни на рішення про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання, -

встановив:

12 січня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання.Просить визнати «Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання» від 4 січня 2021 року № 39 і № 46, видані державним виконавцем відділу ПВР Литвиненко Х.А., неправомірними; зобов`язати державного виконавця прийняти до виконання виконавчі листи, видані Бродівським районним судом Львівської області 2 грудня 2020 року, щодо стягнення з відповідачів ТзОВ «Аріо Фортіс Фінанс» і ТзОВ «Готель «Європа-Броди» на його (заявника) користь 2 114 грн. відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору та відкрити виконавче провадження; направити копію скарги на рішення державного виконавця про повернення виконавчих документів без прийняття до виконання від 9 січня 2021 року прокуратурі Львівської області для відкриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 382 КК України стосовно головного державного виконавця відділу ПВР Чури С.Т. і державного виконавця відділу ПВР Литвиненко Х.А. В обґрунтування скарги посилається на те, що у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває зведене виконавче провадження № 51502370, до складу якого входять: виконавче провадження № 49874510 з виконання виконавчого листа № 465/2229/13-ц, виданого 23 квітня 2013 року Франківським районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 244 350 доларів США, 71 400 Євро та 29 185 грн.; виконавче провадження № 49874366 з виконання виконавчого листа № 464/2795/14-ц, виданого 18 липня 2014 року Франківським районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 24 600 доларів США, 7 200 Євро; виконавче провадження № 49874297 з виконання виконавчого листа № 462/3914/15-ц, виданого 19 серпня 2015 року Залізничним районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , заборгованості в розмірі 24 600 доларів США та 7 200 Євро; виконавче провадження № 60286047 з виконання виконавчого листа № 465/3185/17, виданого Радехівським районним судом Львівської області 30 вересня 2019 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 процентів за договором позики в розмірі 98 400 доларів США та 28 000 Євро. Стверджує, що 3квітня 2013 року до матеріалів зведеного виконавчого провадження № 51502370 долучено десятки рішень судів різних юрисдикцій та інстанцій щодо стягнення боргу з боржника ОСОБА_4 на його ( ОСОБА_2 ) користь, оскільки жодне з цих рішень відділом ПВР не виконане. До матеріалів ЗВП № 51502370 у 2015-2020 роках долучено також десятки інших судових рішень стосовно ТзОВ «Готель «Європа-Броди» і ТзОВ «Аріо Фортіс Фінанс». Зазначає, що за його заявою від 8 жовтня 2019 року до матеріалів зведеного виконавчого провадження № 51502370 долучена копія рішення Бродівського районного суду Львівської області від 22 березня 2019 року по справі №439/1678/18 (2/439/64/19) за його позовом до ТзОВ «Готель «Європа-Броди», ТзОВ «Аріо Фортіс Фінанс», третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідачів: ОСОБА_3 , ПАТ «Олеський завод мінеральних вод», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Писанець О.О. про визнання недійсними договорів. За його заявою від 15 жовтня 2020 року до матеріалів зведеного виконавчого провадження № 51502370 долучена копія постанови Львівського апеляційного суду від 4 серпня 2020 року по справі №439/1678/18 (22-ц/811/1490/19), яка набрала законної сили з дня її прийняття. Вважає, що у ЗВП сконцентровані судові рішення стосовно ТзОВ «Готель «Європа-Броди» і ТзОВ «Аріо Фортіс Фінанс». Тому відділ ПВР зобов`язаний виконати рішення Бродівського районного суду від 22 березня 2019 року в частині стягнення з ТзОВ «Готель «Європа-Броди» і ТзОВ «Аріо Фортіс Фінанс» на його користь 2 114 грн. у відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору. Вважає, що незаконними діями головного державного виконавця відділу ПВР Чури С.Т порушені його права. Він 23 листопада 2020 року подав до Бродівського районного суду скаргу на рішення державного виконавця про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання. 7 грудня 2020 року Бродівський районний суд постановив ухвалу про задоволення скарги. Судом визнано неправомірними «Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання» від 11 листопада 2020 року № 21671 і № 21672, що видала головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чура С-Г.Т.; зобов`язано прийняти до виконання виконавчі листи, видані Бродівським районним судом 10 вересня 2020 року, та відкрити виконавче провадження. Стверджує, що ухвала Бродівського районного суду від 7 грудня 2020 року набрала законної сили 23 грудня 2020 року і зобов`язувала головного державного виконавця відділу ПВР УЗПВР у Львівській області ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів) Чуру С.Т. прийняти до виконання виконавчі листи, видані Бродівським районним судом 10 вересня 2020 року, та відкрити виконавче провадження. 28 грудня 2020 року він (заявник) подав до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) заяви про відкриття виконавчого провадження і прийняття до виконання виконавчих листів, виданих Бродівським районним судом Львівської області 10 вересня 2020 року. 6 січня 2021 року отримав повідомлення державного виконавця цього Відділу Литвиненко Х.А. від 4 січня 2021 року про повернення обох виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання.

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 20 січня 2021 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано неправомірними «Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання» від 4 січня 2021 року № 39 і № 46, що видала державний виконавець відділу ПВР Литвиненко Х.А., неправомірними. Зобов`язано державного виконавця прийняти до виконання виконавчі листи, видані Бродівським районним судом 2 грудня 2020 року, щодо стягнення з ТзОВ «Аріо Фортіс Фінанс» і ТзОВ «Готель «Європа-Броди» на користь ОСОБА_2 2 114 грн. відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору та відкрити виконавче провадження. У решті вимог відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Просить скасувати ухвалу суду та постановити ухвалу про відмову у задоволенні скарги. Стверджує, що на виконанні у Відділі перебували виконавчі провадження № 64019073 та № 64018756. Зазначає, що 4 січня 2021 державним виконавцем прийнято до виконання виконавчі документи № 439/1678/18, що видані 10 вересня 2020 року Бродівським районним судом Львівської області, та винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання згідно п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю. Стверджує, що протиправність є основною ознакою правопорушення. Протиправний характер дії або бездіяльності передбачає, що в результаті їх скоєння порушено заборони, не виконуються зобов`язання, встановлені нормою права. Будь яка поведінка суб`єкта може вважатися правомірною (дозволеною) або протиправною - такою, що порушує заборону та потребує припинення і застосування примусових заходів відповідальності. Законом з цього правила можуть бути встановлені винятки, коли певна поведінка, що за законом формально є протиправною, може не спричинити відносин юридичної відповідальності. До форм прояву протиправності відноситься пряме порушення правової заборони, невиконання покладених обов`язків, зловживання суб`єктивним правом, перевищення повноважень тощо. Також протиправність може бути виражена шляхом прямих заборон; опосередкованої заборони і шляхом викладення у правовій нормі позитивної, правомірної поведінки. Тобто, протиправність - це порушення вимог норм права, невиконання юридичних обов`язків, закріплених у нормативно-правових документах. Сутністю протиправності є свавілля суб`єкта, зовнішнє виявлення його волі, що не відповідає закономірностям розвитку суспільства, зазіхає на свободу інших суб`єктів. Протиправність характеризується невиконанням у формі дій чи бездіяльності. Не вважається протиправними дії з невикористання суб`єктивного права, тому що можливість його реалізації залежить від власного розсуду суб`єкта.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Встановлено, що у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) перебуває зведене виконавче провадження № 51502370. До його складу входять: виконавче провадження № 49874510 з виконання виконавчого листа № 465/2229/23-ц, виданого 23 квітня 2013 року Франківським районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 244 350 доларів США, 71 400 Євро та 29 185 грн.; виконавче провадження № 49874366 з виконання виконавчого листа № 464/2795/14-ц, виданого 18 липня 2014 року Франківським районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 24 600 доларів США, 7 200 Євро; виконавче провадження № 49874297 з виконання виконавчого листа № 462/3914/15-ц, виданого 19 серпня 2015 року Залізничним районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 24 600 доларів США та 7 200 Євро; виконавче провадження № 60286047 з виконання виконавчого листа № 465/3185/17, виданого Радехівським районним судом Львівської області 30 вересня 2019 року, про стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 процентів за договором позики в розмірі 98 400 доларів США та 28 800 Євро.

З квітня 2013 року до матеріалів зведеного виконавчого провадження № 51502370 долучено рішення судів різних юрисдикцій та інстанцій щодо стягнення боргу з боржника ОСОБА_4 в користь стягувача ОСОБА_2 , однак такі рішення відділом ПВР не виконані. Також до цього провадження у 2015-2020 роках долучено судові рішення стосовно ТзОВ «Готель «Європа-Броди» і ТзОВ «Аріо Фортіс Фінанс».

8 жовтня 2019 року до матеріалів зведеного виконавчого провадження № 51502370 долучена копія рішення Бродівського районного суду Львівської області від 22 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ТзОВ «Готель «Європа-Броди», ТзОВ «Аріо Фортіс Фінанс», з участю третіх осіб: ОСОБА_3 , ПАТ «Олеський завод мінеральних вод», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Писанець О.О., про визнання недійсними договорів.

15 жовтня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із заявою про прийняття до виконання виконавчих листів № 439/1678/18 від 10 вересня 2020 року, виданих Бродівським районним судом Львівської області, про стягнення з ТзОВ «Аріо Фортіс Фінанс» та ТзОВ «Готель «Європа-Броди» на його ( ОСОБА_2 ) користь 2 114 грн. у відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору.

Повідомленнями головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чури С-Г.Т. № 20236 та № 20269 від 19 жовтня 2020 року ці виконавчі листи повернуто без прийняття до виконання на підставі п. 9 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

ОСОБА_2 не погодився із рішенням державного виконавця про повернення виконавчих листів та звернувся до начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із скаргою на рішення державного виконавця.

Постановою від 11 листопада 2020 року скасовано повідомлення головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чури С-Г.Т. № 20236 і № 20269 від 19 жовтня 2020 року та зобов`язано державного виконавця вчинити дії згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Повідомленням головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чури С-Г.Т. № 21671 від 11 листопада 2020 року повторно виконавчий лист № 439/1678/18 від 10 вересня 2020 року, виданий Бродівським районним судом Львівської області, про стягнення з ТзОВ «Аріо Фортіс Фінанс» на користь ОСОБА_2 2 114 грн. у відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору повернуто без прийняття до виконання на підставі п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Повідомленням головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чури С-Г.Т. № 21672 від 11 листопада 2020 року виконавчий лист № 439/1678/18 від 10 вересня 2020 року, виданий Бродівським районним судом Львівської області, про стягнення з ТзОВ «Готель «Європа-Броди» на користь ОСОБА_2 2 114,00 грн. у відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору повернуто без прийняття до виконання на підставі п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

На обґрунтування повернення без прийняття до виконання виконавчих листів № 439/1678/18 від 10 вересня 2020 року головним державним виконавцем зазначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а відтак, не підлягають виконанню Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Відповідно до ст. ст. 129, 129-1 Конституції України, ст. 18 ЦПК України судове рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень, які проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 цього Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (стаття 451 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» зазначено, що у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Згідно із п. 4 Розділу I Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 № 512/5 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Відділу примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими: боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, окружні прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; сума зобов`язання становить від двадцяти п`яти до п`ятдесяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Встановивши, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) перебуває зведене виконавче провадження № 51502370 та Стягувачем у цьому виконавчому провадженні є ОСОБА_2 , суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_2 пред`явив виконавчі документи до належного органу виконавчої служби.

Перебування на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) зведеного виконавчого провадження дає підстави вважати, що виконавчі листи № 439/1678/18 від 10 вересня 2020 року, видані Бродівським районним судом Львівської області, про стягнення з ТзОВ «Аріо Фортіс Фінанс» та ТзОВ «Готель «Європа-Броди» на користь ОСОБА_2 2 114 грн. у відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору, можуть бути пред`явлені до цього Відділу.

На підставі аналізу наявних в матеріалах справи доказів суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність у суб`єкта, дії якого оскаржуються, підстав для повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття їх до виконання, та неправомірність повідомлень головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Чури С-Г.Т. від 11 листопада 2020 року № 21671 та № 21672 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Відповідно до п. 4 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 2 квітня 2012 року, у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У разі виконання рішення майнового характеру в постанові про відкриття виконавчого провадження виконавець зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника за встановленою формою (додатки 1, 2) протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження та попереджає його про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для повернення виконавчих документів стягувачу та зобов`язання державного виконавця винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що виконавчі листи № 439/1678/18 від 10 вересня 2020 року, видані Бродівським районним судом Львівської області, не підвідомчі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у зв`язку з тим, що сума зобов`язання за ними становить 2 114 грн., що є значно нижче мінімальної суми зобов`язання, стягнення якої з боржника підлягає виконанню у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), не можуть бути взяті до уваги, оскільки стягувач пред`явив виконавчі листи для виконання до органу виконавчої служби, який здійснює примусове виконання за зведеним виконавчим провадженням, що є правом стягувача та не залежить від підвідомчості виконання виконавчих документів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції у описаній частині не спростовують. Оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Суд першої інстанції обґрунтував відмову у задоволенні вимоги про направлення копії скарги до Прокуратури Львівської області. У цій частині ухвала не оскаржена і не переглядається.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391, ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) залишити без задоволення.

Ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 20 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 6 липня 2021 року.

Головуючий

Судді