Справа № 2-699/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарі Холодняк Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА», ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення,-

встановив:

Директор ТОВ «Брайт Інвестмент» звернувся до суду із заявою у якій просить замінити сторону стягувача з ПАТ «КБ «НАДРА», як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», , місцезнаходження: 49019, м. Дніпро, вулиця Академіка Белелюбського, будинок 54, офіс 402, (р/р IBAN: НОМЕР_1 , банк одержувача АТ «ПРАВЕКС БАНК», ЄДРПОУ банку 14360920, код банку 380838), у виконавчих листах по цивільній справі № 2-699/2011 за рішенням, що видав Смілянський міськрайонний суд Черкаської області від 23 травня 2011 року про солідарне стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості по кредитному договору в розмірі 41637 гривень 09 копійок та про стягнення з останнього судових витрат у розмірі 536 гривень 37 копійок. Крім того заявник просить поновити строк для пред`явлення до примусового виконання вищевказаних виконавчих листів по справі № 2-699/2011 від 23 травня 2011 року про солідарне стягнення з боржника ОСОБА_2 заборгованості по кредитному договору в розмірі 41637 гривень 09 копійок та про стягнення з нього заборгованості по оплаті судових витрат у розмірі 536 гривень 37 копійок.

В обґрунтування заявлених вимог заявник вказує, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 травня 2011 року у справі № 2-699/2011 задоволено позовні вимоги ПАТ «КБ «НАДРА» до боржника ОСОБА_2 про солідарне стягнення з нього та поручителя ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 8/ЕМК/74/2008-980 від 05 березня 2008 року в розмірі 41637 гривень 09 копійок та про стягнення з ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 536 гривень 37 копійок.

05 серпня 2020 року ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» уклали договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «КБ «НАДРА», в тому числі й до ОСОБА_2 , поручителем якого є ОСОБА_1 за кредитним договором 8/ЕМК/74/2008-980 від 05 березня 2008 року.

В подальшому, 18 грудня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» уклало договір про відступлення прав вимоги N GL48N718070_blank_04, згідно якого ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «КБ «НАДРА», в тому числі й до ОСОБА_2 , поручителем якого є ОСОБА_1 за кредитним договором № 8/ЕМК/74/2008-980 від 05 березня 2008 року.

Також заявник зазначає, що в матеріалах кредитної справи № 8/ЕМК/74/2008-980, яку передано від ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ТОВ «Брайт Інвестмент», було встановлено наявність оригіналів виконавчих листів по справі 2-699/2011 про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «НАДРА» заборгованості за кредитом у розмірі 41637 гривень 09 копійок та про стягнення з нього судових витрат у розмірі 536 гривень 37 копійок, однак строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання сплив.

Вважає, що причини пропуску строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання є поважними, оскільки відповідно до постанови Правління НБУ від 04 червня 2015 року № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «Надра» виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 червня 2015 року № 113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра», що на переконання заявника, свідчить про наявність виключних непереборних обставин, які не залежали від волі стягувача та заважали йому вчасно звернутись до державного виконавця для примусового виконання рішення суду. Крім того вказує, що ТОВ «Брайт Інвестмент» не могло раніше знати про дану обставину, так як ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» відступив права вимоги на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» разом з усіма додатками до нього та додатковими договорами лише 18 грудня 2020 року. Такі обставини унеможливлювали вчинення процесуальних дій у визначений законом та судом строк, та виникли об`єктивно не залежно від волі ТОВ «Брайт Інвестмент».

У судове засідання представник заявника не з`явився, в своїй заяві просив розглянути заяву без участі заявника, заяву підтримав в повному обсязі.

Заінтересовані особи та боржник в судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлялися заздалегідь та відповідно до встановленого законом порядку, про причини неявки суду не повідомили.

Неявка учасників справи та інших осіб, не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання за правилами ст. ст. 433 та 442 ЦПК України.

Таким чином, суд, вважає за можливе розглядати справу за відсутності учасників справи.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 травня 2011 року у справі № 2-699/2011 позовні вимоги ВАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору від 05 березня 2008 року у розмірі 41637 гривень 09 копійок та стягнуто з ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 536 гривень 37 копійок (а.с. 24).

На підставі даного рішення суду 03 березня 2012 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області видано два виконавчі листи № 2-699/2011 (а.с. 22,23).

Згідно Договору N GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року, ТОВ Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «КБ «НАДРА», в тому числі й до ОСОБА_2 за кредитним договором № 8/ЕМК/74/2008-980 від 05 березня 2008 року, що також підтверджується Витягом з Додатку N 1 до Договору N GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги, (а.с. 10-13).

В свою чергу, ТОВ Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» , згідно Договору N GL48N718070_blank_04 про відступлення прав вимоги від 18 грудня 2020 року, відступило права вимоги на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» (а.с. 15-17).

Як слідує із Витягу з Додатку N 1 до Договору N GL48N718070_blank_04 про відступлення прав вимоги, укладеного 18 грудня 2020 року, до ТОВ «Брайт Інвестмент» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_2 за кредитним договором № 8/ЕМК/74/2008-980 від 05 березня 2008 року. Борг станом на 05 серпня 2020 року складає 80057 гривень 58 копійок, в тому числі основний борг у розмірі 17567 гривень 65 копійок та відсотки у розмірі 62489 гривень 93 копійки (а.с. 17).

Таким чином, з 18 грудня 2020 року вказаний договір набув чинності, за яким право вимоги за кредитним договором № 8/ЕМК/74/2008-980 від 05 березня 2008 року, укладеним між ПАТ «КБ «НАДРА» та ОСОБА_2 , поручителем якого є ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Брайт Інвестмент».

Відповідно до ч. 1 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. (ч. 5 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 512, 514 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із цих норм, зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, у разі передання кредитором у зобов`язанні своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону "Про виконавче провадження", ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суд вважає, що заявником правомірно заявлено вимогу про заміну сторони кредитора ПАТ «КБ «НАДРА» його правонаступником ТОВ «Брайт Інвестмент» за зобов`язаннями боржника ОСОБА_2 у зв`язку із доведенням факту відступлення первісним кредитором новому кредитору права вимоги за правочином, що надає новому кредитору право звернення до суду із заявою про заміну стягувача.

Щодо вимоги заявника про поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання вищевказаних виконавчих листів, слід зазначити наступне.

Відповідно до порядку обчислення процесуальних строків і положень статті 21 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIVв редакції станом на час ухвалення зазначеного рішення (далі Закон), строк пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання становив три роки.

Згідно ч. 6 ст. 23 зазначеного Закону, який діяв до 02 червня 2016 року було передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, мав право звернутись із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року N 1404-VIII стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частина друга статті 76 ЦПК України).

Докази у цивільному процесі мають бути належними та допустимими.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а допустимими є докази, які одержані в порядку, встановленому законом.

Так, причинами пропуску строку пред`явлення виконавчих документів до виконання заявник називає початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра у 2015 році та відсутність у ТОВ «Брайт Інвестмент» відомостей про пропуск строку пред`явлення виконавчих документів до виконання, що сталося внаслідок набуття ним прав кредитора лише з моменту відступлення права вимоги з 18 грудня 2020 року. Однак, заявник не наводить обставин, за якими він погодився прийняти борг вказаного боржника без підтвердження наявності у попереднього кредитора підстав для поновлення пропущеного строку.

Також заявник не пояснює причини та не наводить відповідних доказів, які перешкоджали первісному та наступному кредиторам, правонаступником яких є заявник, ініціювати вирішення питання про поновлення пропущеного строку у період, що передував передачі кредитної справи в порядку відступлення права вимоги.

Крім того, як вбачається з долучених заявником копій виконавчих листів 2-699/2011 виданих 03 березня 2012 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області про солідарне стягнення з боржника ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у розмірі 41637 гривень 09 копійок та про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості по оплаті судових витрат у розмірі 536 гривень 37 копійок, вказані виконавчі документи було звернуто до примусового виконання, однак виконавчою службою їх було повернуто без виконання, стягнення не проводилися, останній запис у відмітках про виконання виконавчих листів датований 27 травня 2015 року.

Отже, із встановлених обставин вбачається, що первісний кредитор в повній мірі вчинив дії щодо пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання та після спливу строку пред`явлення їх до виконання, обрахованого з урахуванням правила переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, із заявою про його поновлення до суду не звертався.

Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, та інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України) слід зазначити, що новий кредитор погодився із діями попередніх кредиторів щодо звернення вказаних виконавчих листів до виконання.

Натомість, заявник не навів жодної переконливої обставини, яка перешкоджала звернути виконавчий документ до примусового виконання у визначені законом строки, як первісному кредитору, так і заявнику.

Заявник не наводить у заяві дані щодо того, коли саме на його думку закінчився строк пред`явлення виконавчих документів до виконання з урахуванням звернення їх до примусового виконання та повернення без виконання (переривання строку) та не вказує, причин, з яких із відповідного моменту не вчинялося жодних дій щодо поновлення пропущеного строку.

За встановлених обставин, 18 грудня 2020 року заявник, як новий кредитор, отримав право вимоги за вказаним зобов`язанням із закінченим строком пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, що само по собі не може бути підставою для його поновлення.

Суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини першої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд з прав людини наголосив, що п. 1 ст. 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі "Шмалько проти України").

Разом з тим, право стягувача на звернення виконавчого документа до виконання не є абсолютним та має бути реалізоване у відповідності до визначеної законом процедури, яка в свою чергу гарантує обом сторонам дотримання їх прав та правову визначеність.

Національним законом встановлена можливість звернення до виконання виконавчого документа впродовж конкретно визначеного строку у три роки про який стягувач мав бути обізнаний та який мав стимулювати його до вжиття своєчасних заходів з метою отримання присудженого за рішенням суду.

Також національним законом визначена можливість поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання у випадку його пропущення з поважних причин, однак для цього заявник має надати докази, які б переконали суд, що стягувачем дійсно встановлений строк пропущено з поважних причин, тобто з причин, які настали незалежно від волі стягувача.

Пред`явлення виконавчого документа до виконання є правом стягувача, а не його обов`язком, а отже він керуючись власним розсудом приймає рішення про необхідність розпочинати примусову процедуру виконання судового рішення.

Із наданих суду доказів вбачається, що первісний кредитор, правонаступником якого є заявник, дійсно вживав заходи щодо звернення виконавчих листів до примусового виконання, однак їх не було виконано.

Також, суд приймає до уваги, що з дня ухвалення рішення та набрання ним чинності минуло 10 років, при тому, що для його примусового виконання визначено 3 роки, та за цей час змінилося два стягувача, які останні дії щодо звернення його до виконання вживали у 2015 році.

Законодавцем не визначено граничного строку поза межами якого рішення вже не може бути звернуто до виконання, однак при ухваленні рішення про поновлення відповідного строку суд має керуватися безсумнівними та вичерпними доказами, які свідчитимуть про необхідність поновлення стягувача у праві вимагати подальшого виконання ухваленого на його користь рішення суду.

Отже, єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Таким чином, зважаючи на недоведеність заявником поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання, у задоволенні заяви цій частині слід відмовити.

Враховуючи викладене, заява ТОВ «Брайт Інвестмент» підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 353-355, 433, 442 ЦПК України, ст. ст. 512,514 ЦК України, -

ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА», ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення - задовольнити частково.

Замінити сторону стягувача з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», , місцезнаходження: 49019, м. Дніпро, вулиця Академіка Белелюбського, будинок 54, офіс 402, (р/р IBAN: НОМЕР_1 , банк одержувача АТ «ПРАВЕКС БАНК», ЄДРПОУ банку 14360920, код банку 380838), у виконавчих листах по цивільній справі № 2-699/2011 від 23 травня 2011 року про солідарне стягнення з боржника ОСОБА_2 заборгованості по кредитному договору в розмірі 41637 гривень 09 копійок та про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по оплаті судових витрат у розмірі 536 гривень 37 копійок.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо ухвалу не буде скасовано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Головуючий: О.П.Опалинська