Провадження № 2/761/3360/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 травня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Рибака М.А.,

за участю секретаря Савенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі по тексту - позивачі) звернулись до суду із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (далі по тексту - відповідачі) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1 . Згідно довідки у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Відповідачі у квартирі з 1998 року не проживають без поважних причин, комунальні платежі не сплачують, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей у квартирі не має.

Враховуючи викладене, позивачі були вимушені звернутися до суду з даним позовом, в якому просили суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням - АДРЕСА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.05.2021 року у вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.

Позивачі в судове засідання не з`явились, до суду подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явились про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що спірним житловим приміщенням є квартира АДРЕСА_1 .

З витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що вказана квартира на праві власності належить позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що на час розгляду справи, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано чотири особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих осіб № 109.109/А-2086 від 12.11.2020 року.

Відповідачі з 1998 року у даній квартирі не проживають, не несуть витрати по її утриманню. Позивачі вважають, що відповідачі добровільно залишили місце свого проживання, у зв`язку з чим втратили право користування нею.

Згідно із ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік.

Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Той факт, що відповідачі не проживають у спірній квартирі підтверджується, крім пояснень позивачів, Актами від 09.01.2019 року, від 15.04.2020 року, та від 02.12.2020 року про не проживання за вищевказаною адресою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач тривалий час ніяких витрат по утриманню спірної квартири не несуть, квартплату, комунальні послуги та електроенергію не сплачують, доказів того, що вони намагались вирішити питання про вселення до спірної квартири, суду надано не було, що свідчить про те, що квартирою вони тривалий час не цікавляться.

Норми статей 15,16, 386, 391 ЦК гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому.

Відповідно до положень норм статей 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Виходячи з встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає доведеним відсутність відповідачів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в спірному жилому приміщенні більше одного року без поважних причин, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати у розмірі 1681,60 грн. по справі слід покласти на відповідачів, а саме 840,80 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 4, 76-83, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 таким, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1681,60 грн., а саме 840,80 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

ОСОБА_3 : АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_4 : АДРЕСА_2 .

СУДДЯ М.А. РИБАК