У Х В А Л А

с у д о в о г о з а с і д а н н я

30.06.2021 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Малахової-Онуфер А.М.

за участі секретаря судового засідання Нагірної М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчих листах, -

в с т а н о в и в :

Директор ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» Лукаш О.А., 18.06.2021 звернувся в суд із заявою про заміну стягувача його правонаступником у виконавчих листах мотивуючи тим, що 24.10.2014 рішенням Городоцького районного суду Львівської області, з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №0 від 10.07.2006 в сумі 62 884 грн. 15 коп. та 628 грн. 84 коп. судових витрат, а 24.11.2014 на виконання означеного рішення судом видано два виконавчі листи, що 18.09.2019 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір №1930/К купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №0 від 10.07.2006 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Грантія», у зв`язку з чим, просив замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчих листах №441/1225/14-ц Городоцького районного суду Львівської області, виданих на виконання рішення від 24.10.2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №0 від 10.07.2006 в сумі 62 884 грн. 15 коп. та 628 грн. 84 коп. судових витрат.

Директор ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» Лукаш О.А. у заяві від 18.06.2021 просив про розгляд справи за його відсутності (а.с. 138).

Представник ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , які належним чином повідомлялися про дату, час і місце розгляду заяви, у судове засідання не з`явилися, причин неявки не повідомили (а.с. 157, 158).

З огляду на ч. 2 ст. 247, ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності осіб, які в судове засідання не з`явились та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши заяву, матеріали справи №441/1225/14-ц, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить висновку про задоволення заяви.

Так, 24.10.2014 рішенням Городоцького районного суду Львівської області, позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено, з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №0 від 10.07.2006 в сумі 62 884 грн. 15 коп. та 628 грн. 84 коп. судових витрат, а всього 63 512 грн. 99 коп. (а.с. 82, 83).

24.11.2014, за заявою представника ПАТ «Дельта Банк» Заставної О.В., Городоцьким районним судом Львівської області видано два виконавчі листи №441/1225/14-ц на виконання вищеозначеного судового рішення (а.с. 91).

Заявник ОСОБА_2 у заяві від 18.06.2021 просить замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчих листах №441/1225/14-ц від 24.11.2014 Городоцького районного суду Львівської області, виданих на виконання рішення від 24.10.2014 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №0 від 10.07.2006 в сумі 62 884 грн. 15 коп. та 628 грн. 84 коп. судових витрат, з огляду на укладений 18.09.2019 Договір №1930/К купівлі-продажу прав вимоги (а.с. 138).

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 442 ЦПК України).

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору:

купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК);

дарування (ч.2 ст.718 ЦК);

факторингу (гл. 73 ЦК).

Згідно із ч. 5 ст.15 Закону «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Такого висновку 05.12.2018 дійшла колегія суддів Верховного Суду під час розгляду справи №643/4902/14-ц у порядку спрощеного позовного провадження.

Із копії договору №1930/К та витягу з реєстру боржників до означеного договору убачається, що 18.09.2019 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» передало (відступило) за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» прийняло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 10.07.2006 №0 у розмірі 62 884 грн. 15 коп. (а.с. 139-141, 143).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст. 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст. 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97р. у справі «Hornsby v. Greece», п. 40).

Ураховуючи вищенаведене, а також наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке в повному обсязі не виконане боржником, а отже і наявність зобов`язальних правовідносин сторін договору, що зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин, заява ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» є підставною та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 247, 442 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (, місцезнаходження м.Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8) у виконавчих листах №441/1225/14-ц від 24.11.2014 Городоцького районного суду Львівської області, виданих на виконання рішення від 24.10.2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №0 від 10.07.2006 в сумі 62 884 грн. 15 коп. та 628 грн. 84 коп. судових витрат.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Малахова-Онуфер А.М.