ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/818/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №691/337/20 Категорія: 304030000 Савенко О. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Новікова О.М.,
Вініченка Б.Б., Сіренка Ю.В.,
за участю секретаряЛюбченко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 15 лютого 2021 року (повний текст виготовлено 22 лютого 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Приват-Агро-Білозір`я» про розірвання договорів оренди земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

У квітні 2020 року позивачі звернулися до ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» із вказаним позовом, мотивуючи його наступними обставинами.

17 січня 2011 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» ідентифікаційний код 36598317 с. Білозір`я, вул. Леніна, № 112, Черкаський район, Черкаська область в особі генерального директора ОСОБА_8 , що діяв на підставі статуту зареєстрованого Черкаською РДА 15 липня 2010 року за №0001069, був укладений договір оренди земельної ділянки площею 2,5810 га, кадастровий номер :02:001:0108, розташованої на території Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, що належить їй на праві власності строком на 10 років, з правом пролонгації. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, від якої обчислюється орендна плата, на момент укладення договору становила 37 712 гривень.

В цей же день земельну ділянку передано відповідачеві за відповідним актом приймання-передачі. Відповідно до п. 11 укладеного договору, орендна плата вноситься до 20 грудня року, за який виплачується орендна плата. За п. 12 договору орендна плата переглядається один раз в рік. Орендну плату з 2017 року, орендар вносив невчасно та не в повній мірі.

Отримавши витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку своєї земельної ділянки, позивачка неодноразово писала листи за місцем розташування орендаря по питанню перегляду орендної плати, які поверталися без вручення адресату. Також, неодноразово приїздила з іншими орендодавцями до орендаря з метою ініціативи перегляду умов договору, проте за зазначеною в договорі адресою, нікого не було. Через органи місцевого самоврядування їй стало відомо, що ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» має юридичну адресу іншу, ніж зазначена у договорі, а саме: АДРЕСА_1 .

Звернувшись за даною адресою з вимогою розірвання договору, їй було відмовлено по причині відсутності систематичності по невиплаті орендної плати з посиланням на судову практику. Кошти в рахунок орендної плати отримує від зовсім іншої юридичної особи ТОВ «Білозірське Агро», з якою не перебуває в договірних відносинах. Отримавши детальну інформацію про юридичних осіб, які мають відношення до спірних орендних відносин виявилося, що на момент підписання договору ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» (ідентифікаційний код 36598317) припинило свою діяльність ще 08 липня 2010 року. Більше того, за таким ідентифікаційним кодом 36598317 існувало не ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я», а Дочірнє підприємство «Приват-Агро-Білозір`я» ТОВ «Приват Агроцентр». На момент звернення до суду, дійсно мається державна реєстрація ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я», дата запису 15 липня 2010 номер запису 0001069.

Проте, жодна з даних юридичних осіб не платить орендну плату. Орендну плату отримала від ТОВ «Білозірське Агро» ідентифікаційний код 41660926 вул. Незалежності, № 243, с. Білозір`я, Черкаський район, Черкаська область.

Крім того, лише на початку 2020 року стало відомо, що державна реєстрація договору була здійснена 19 березня 2014 року за № 11731381, через три роки після укладення. Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості, стало відомо, що належна їй земельна ділянка за постановою приватного виконавця Плесюк О.С. від 19 лютого 2019 року №57170557 арештована.

Аналогічно договори оренди були укладені з іншими позивачами.

Так, 17 січня 2011 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» був укладений договір оренди земельної ділянки площею 3.02 га, кадастровий номер :02:001:0091, розташованої на території Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, що належить їй на праві власності строком на 10 років, з правом пролонгації. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, від якої обчислюється орендна плата, на момент укладення договору становила 37 712 гривень.

В цей же день земельну ділянку передано відповідачеві за відповідним актом приймання-передачі. Відповідно до п. 11 укладеного договору, орендна плата вноситься до 20 грудня року, за який виплачується орендна плата. За п. 12 договору орендна плата переглядається один раз в рік. Орендну плату з 2017 року, орендар вносив невчасно та не в повній мірі.

Отримавши Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку своєї земельної ділянки, неодноразово писала листи за місцем розташування орендаря по питанню перегляду орендної плати, які поверталися без вручення адресату. Також, неодноразово приїздила з іншими орендодавцями до орендаря з метою ініціативи перегляду умов договору, проте за зазначеною адресою в договорі, нікого не було. Через органи місцевого самоврядування їй стало відомо, що ТОВ «Приват Агро Білозір`я» має юридичну адресу іншу, ніж зазначена у договорі, а саме: АДРЕСА_1 .

Звернувшись за даною адресою з вимогою розірвання договору, їй було відмовлено по причині відсутності систематичності по невиплаті орендної плати з посиланням на судову практику. Кошти в рахунок орендної плати отримує від зовсім іншої юридичної особи ТОВ «Білозірське Агро», з якою не перебуває в договірних відносинах. Отримавши детальну інформацію про юридичних осіб, які мають відношення до спірних орендних відносин виявилося, що на момент підписання договору ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» (ідентифікаційний код 36598317) припинило свою діяльність ще 08 липня 2010 року. Більше того, за таким ідентифікаційним кодом 36598317 існувало не ТОВ «Приват Агро- Білозір`я», а Дочірнє підприємство «Приват Агро Білозір`я» ТОВ «Приват Агроцентр». На момент звернення до суду, дійсно мається державна реєстрація ТОВ «Приват Агро Білозір`я» дата запису 15 липня 2010 номер запису 0001069.

Проте жодна з даних юридичних осіб не платить орендну плату. Орендну плату отримала від ТОВ «Білозірське Агро» ідентифікаційний код 41660926 вул. Незалежності № 243 с. Білозір`я Черкаський район Черкаська область.

Крім того, лише на початку 2020 року стало відомо, що державна реєстрація договору була здійснена 19 березня 2014 року за № 11731381, через три роки після укладення. Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості, стало відомо, що належна їй земельна ділянка за постановою державного виконавця Соборного ВДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області від 09 вересня 2019 року №59994378 арештована.

17 січня 2011 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» був укладений договір оренди земельної ділянки площею 2,4545 га, кадастровий номер :02:001:0315, розташованої на території Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, що належить їй на праві власності строком на 10 років, з правом пролонгації. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, від якої обчислюється орендна плата, на момент укладення договору становила 37 712 гривень.

В цей же день земельну ділянку передано відповідачеві за відповідним актом приймання-передачі. Відповідно до п. 11 укладеного договору, орендна плата вноситься до 20 грудня року, за який виплачується орендна плата. За п. 12 договору орендна плата переглядається один раз в рік. Орендну плату з 2017 року, орендар вносив невчасно та не в повній мірі.

Отримавши витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку своєї земельної ділянки, неодноразово писала листи за місцем розташування орендаря по питанню перегляду орендної плати, які поверталися без вручення адресату. Також, неодноразово приїздила з іншими орендодавцями до орендаря з метою ініціативи перегляду умов договору, проте за зазначеною адресою в договорі, нікого не було. Через органи місцевого самоврядування їй стало відомо, що ТОВ «Приват Агро Білозір`я» має юридичну адресу іншу, ніж зазначена у договорі, а саме: АДРЕСА_1 . Звернувшись за даною адресою з вимогою розірвання договору, їй було відмовлено по причині відсутності систематичності по невиплаті орендної плати з посиланням на судову практику. Кошти в рахунок орендної плати отримує від зовсім іншої юридичної особи ТОВ «Білозірське Агро», з якою не перебуває в договірних відносинах.

Отримавши детальну інформацію про юридичних осіб, які мають відношення до спірних орендних відносин виявилося, що на момент підписання договору ТОВ «Приват Агро- Білозір`я» (ідентифікаційний код 36598317) припинило свою діяльність ще 08 липня 2010 року. Більше того, за таким ідентифікаційним кодом 36598317 існувало не ТОВ «Приват- Агро-Білозір`я», а Дочірнє підприємство «Приват Агро Білозір`я» ТОВ «Приват Агроцентр». На момент звернення до суду, дійсно мається державна реєстрація ТОВ «Приват Агро Білозір`я» дата запису 15 липня 2010 номер запису 0001069.

Проте, жодна з даних юридичних осіб не платить орендну плату. Орендну плату отримала від ТОВ «Білозірське Агро» ідентифікаційний код 41660926 вул. Незалежності, № 243, с. Білозір`я, Черкаський район, Черкаська область. Крім того, лише на початку 2020 року стало відомо, що державна реєстрація Договору була здійснена 19 березня 2014 року за № 11731381, через три роки після укладення. Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, їй стало відомо, що земельна ділянка за постановою державного виконавця Соборного ВДВС м.Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області від 09 вересня 2019 року №59994378 арештована.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 квітня 2017 року, ОСОБА_4 , успадкувала після своєї матері ОСОБА_9 земельну ділянку площею 2,7834 га, кадастровий номер :02:001:0080, розташовану на території Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, яку спадкодавиця передала в оренду ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» на підставі договору без дати підписання та з нібито державною його реєстрацією у Державному реєстрі земель 24 лютого 2012 року за № 1524, проте дані відомості не підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Хто використовує належну земельну ділянку їй невідомо, за укладеним договором між ОСОБА_10 та ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я». За вказаною адресою орендаря в договорі, поштова кореспонденція не вручається. Це стало проблемою для повідомлення нею, як спадкоємицею орендодавця, про державну реєстрацію своїх прав. Через органи місцевого самоврядування їй стало відомо, що ТОВ «Приват Агро Білозір`я» має юридичну адресу іншу, ніж зазначена у договорі, а саме: АДРЕСА_1 . Звернувшись за даною адресою з вимогою розірвання договору, їй було відмовлено по причині відсутності систематичності по невиплаті орендної плати з посиланням на судову практику. Кошти в рахунок орендної плати вона отримала від зовсім іншої юридичної особи ТОВ «Білозірське Агро», з якою її мати, ОСОБА_10 , не перебувала в договірних відносинах.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 травня 2013 року, ОСОБА_5 , успадкувала від ОСОБА_11 земельну ділянку площею 2,9813 га, кадастровий номер :02:001:0139, розташовану на території Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, яку спадкодавиця на підставі договору, державна реєстрація якого у Державному реєстрі земель здійснена 24 лютого 2012 року за № НОМЕР_1 передала в оренду ТОВ «Приват-Агро- Білозір`я». Прийняла рішення повідомити про державну реєстрацію своїх прав орендаря, після чого їй пояснили, що зобов`язана підписати новий договір, оскільки строк дії договору укладеного ОСОБА_11 , ще не закінчився. Внаслідок своєї юридичної неграмотності, підписала такий договір у 2016 році. Відповідно до п. 11 укладеного договору, орендна плата вноситься до 20 грудня року, за який виплачується орендна плата. За п. 12 договору орендна плата переглядається один раз в рік. Орендну плату з 2017 року, орендар вносив невчасно та не в повній мірі.

Отримавши Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, неодноразово писала листи за місцем розташування орендаря по питанню перегляду орендної плати, які поверталися без вручення адресату. Також неодноразово приїздила з іншими орендодавцями до орендаря з метою ініціативи перегляду умов договору, проте за зазначеною адресою в договорі, нікого не було. Через органи місцевого самоврядування їй стало відомо, що ТОВ «Приват Агро Білозір`я» має юридичну адресу іншу, ніж зазначена у договорі, а саме: АДРЕСА_1 . Звернувшись за даною адресою з вимогою розірвання договору, було відмовлено по причині відсутності систематичності по невиплаті орендної плати з посиланням на судову практику, проте вона отримала кошти в рахунок орендної плати від зовсім іншої юридичної особи ТОВ «Білозірське Агро», з якою ні вона, ні її покійна баба, в договірних відносинах не перебували.

Отримавши детальну інформацію про юридичних осіб, які мають відношення до спірних орендних відносин виявилося, що на момент підписання договору ТОВ «Приват- Агро-Білозір`я» ідентифікаційний код 36598317, с. Білозі`я, вул. Леніна, № 112, Черкаський район, Черкаська область в особі генерального директора ОСОБА_8 , припинило свою діяльність ще 08 липня 2010 року. Більше того за таким ідентифікаційним кодом 36598317 існувало не ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я», а Дочірнє підприємство «Приват Агро Білозір`я» ТОВ «Приват Агроцентр». На момент звернення до суду, дійсно мається державна реєстрація ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» дата запису 15 липня 2010 номер запису 0001069.

Проте жодна з даних юридичних осіб не платить орендну плату. Орендну плату отримала від ТОВ «Білозірське Агро» ідентифікаційний код 41660926, вул. Незалежності, № 243, с. Білозір`я, Черкаський район, Черкаська область. З Інформації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, їй стало відомо, що договір укладений був 17 січня 2011 року, проте його державна реєстрація проведена 08 вересня 2016 року за № 163712255, тобто державна реєстрація укладеного договору, була проведена після смерті ОСОБА_11 . Крім того їй стало відомо, що належна їй земельна ділянка за постановою державного виконавця Соборного ВДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області від 09 вересня 2019 року №59994378 арештована.

17 січня 2011 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» був укладений договір оренди земельної ділянки площею 2,8093 га, кадастровий номер :02:001:0209, розташованої на території Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, що належить їй на праві власності строком на 10 років, з правом пролонгації. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, від якої обчислюється орендна плата, на момент укладення договору становила 37 712 гривень.

В цей же день земельну ділянку передано відповідачеві за відповідним актом приймання-передачі. Відповідно до п. 11 укладеного договору, орендна плата вноситься до 20 грудня року, за який виплачується орендна плата. За п. 12 договору орендна плата переглядається один раз в рік. Орендну плату з 2017 року, орендар вносив невчасно та не в повній мірі.

Отримавши Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку своєї земельної ділянки, неодноразово писала листи за місцем розташування орендаря по питанню перегляду орендної плати, які поверталися без вручення адресату. Також, неодноразово приїздила з іншими орендодавцями до орендаря з метою ініціативи перегляду умов договору, проте за зазначеною адресою в договорі, нікого не було. Через органи місцевого самоврядування їй стало відомо, що ТОВ «Приват Агро Білозір`я» має юридичну адресу іншу, ніж зазначена у договорі, а саме: АДРЕСА_1 . Звернувшись за даною адресою з вимогою розірвання договору, їй було відмовлено по причині відсутності систематичності по невиплаті орендної плати з посиланням на судову практику. Кошти в рахунок орендної плати отримує від зовсім іншої юридичної особи ТОВ «Білозірське Агро», з якою не перебуває в договірних відносинах.

Отримавши детальну інформацію про юридичних осіб, які мають відношення до спірних орендних відносин виявилося, що на момент підписання договору ТОВ «Приват- Агро-Білозір`я» ідентифікаційний код 36598317. припинило свою діяльність ще 08 липня 2010 року. Більше того, за таким ідентифікаційним кодом 36598317 існувало не ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я», а Дочірнє підприємство «Приват-Агро-Білозір`я» ТОВ «Приват Агроцентр». На момент звернення до суду, дійсно мається державна реєстрація ТОВ «Приват Агро Білозір`я» дата запису 15 липня 2010 номер запису 0001069.

Проте жодна з даних юридичних осіб не платить орендну плату. Орендну плату отримала від ТОВ «Білозірське Агро» ідентифікаційний код 41660926, вул. Незалежності, № 243, с. Білозір`я, Черкаський район, Черкаська область. Крім того, лише на початку 2020 року стало відомо, що державна реєстрація Договору була здійснена 19 березня 2014 року за № 11731381, через три роки після укладення. Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, їй стало відомо, що належна їй земельна ділянка за постановою державного виконавця Соборного ВДВС м.Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області від 09 вересня 2019 року №59994378 арештована.

19 грудня 2010 року між ОСОБА_7 та ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» був укладений договір оренди земельної ділянки площею 2,7833 га, кадастровий номер :02:001:0181, розташованої на території Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, що належить йому на праві власності строком на 10 років, з правом пролонгації. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, від якої обчислюється орендна плата, на момент укладення договору становила 37 712 гривень.

В цей же день земельну ділянку передано відповідачеві за відповідним актом приймання-передачі.

Також, 17 січня 2011 року між ним та ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» був укладений договір оренди земельної ділянки площею 2,7834 га, кадастровий номер :02:001:0182, розташованої на території Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, що належить йому на праві власності строком на 10 років, з правом пролонгації. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, від якої обчислюється орендна плата, на момент укладення договору становила 37 712 гривень.

В цей же день земельну ділянку передано відповідачеві за відповідним актом приймання-передачі.

Відповідно до п. 11 укладеного договору, орендна плата вноситься до 20 грудня року, за який виплачується орендна плата. За п. 12 договору орендна плата переглядається один раз в рік. Орендну плату з 2017 року, орендар вносив невчасно та не в повній мірі.

Отримавши Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, неодноразово писав листи за місцем розташування орендаря по питанню перегляду орендної плати, які поверталися без вручення адресату. Також, неодноразово приїздив з іншими орендодавцями до орендаря з метою ініціативи перегляду умов договору, проте за зазначеною адресою в Договорі, нікого не було. Через органи місцевого самоврядування йому стало відомо, що ТОВ «Приват Агро Білозір`я» має юридичну адресу іншу, ніж зазначена у договорі, а саме: АДРЕСА_1 . Звернувшись за даною адресою з вимогою розірвання договору, йому було відмовлено по причині відсутності систематичності по невиплаті орендної плати з посиланням на судову практику. Кошти в рахунок орендної плати отримує від зовсім іншої юридичної особи ТОВ «Білозірське Агро», з якою не перебуває в договірних відносинах.

Отримавши детальну інформацію про юридичних осіб, які мають відношення до спірних орендних відносин виявилося, що на момент підписання договору ТОВ «Приват Агро- Білозір`я» припинило свою діяльність ще 08 липня 2010 року. Більше того, за таким ідентифікаційним кодом 36598317 існувало не ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я», а Дочірнє підприємство «Приват Агро Білозір`я» ТОВ «Приват Агроцентр». На момент звернення до суду, дійсно мається державна реєстрація ТОВ «Приват Агро Білозір`я» дата запису 15 липня 2010 номер запису 0001069.

Проте жодна з даних юридичних осіб не платить орендну плату. Орендну плату отримав від ТОВ «Білозірське Агро» ідентифікаційний код 41660926 вул. Незалежності, 243, с. Білозір`я, Черкаський район, Черкаська область. Крім того, лише на початку 2020 року йому стало відомо, що державна реєстрація договору від 19 грудня 2010 року була здійснена 18 березня 2014 року за № 5026028, а договору від 17 січня 2011 року 27 березня 2014 року за № 5168588, тобто через три роки після їх укладення. Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, стало відомо, що обидві належні йому земельні ділянки за постановами приватного виконавця Плесюк О.С. від 19 лютого 2019 року №57170557 арештовані.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивачів до суду із вказаним позовом, в якому останні просили розірвати договори оренди земельних ділянок, а судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 15 лютого 2021 року позовні вимоги задоволено.

Вказані вище договори оренди земельних ділянок між кожним із позивачів та ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» розірвано у зв`язку із залученням третіх осіб до сплати орендної плати орендодавцю та невиконання орендарем обов`язку по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою.

Стягнуто з ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» на користь кожного із позивачів, понесені судові витрати із сплати судового збору в сумі по 840 грн. 80 коп. та на правничу допомогу адвоката в сумі по 1000 грн., яка складається з написання позовної заяви вартістю 200 грн. та представництва в суді з вартістю роботи 800 грн.

Рішення мотивовано тим, що судом встановлені факти, пов`язані із залученням ТОВ «Білозірське - Агро» до здійснення господарської діяльності ТОВ «Приват Агро-Біілозір`я», зокрема шляхом укладення між товариствами договору доручення № 20/12-2019 ПАББА від 20 грудня 2019 року, що стало самостійною підставою для розірвання спірних договорів. Судом враховано, що матеріалами справи не підтверджено, що треті особи мають право користування спірною земельною ділянкою на підставі договору суборенди чи на інших підставах із позивачами у справі.

Так, районним судом зазначено, що оскільки з грудня 2019 року ТОВ «Приват Агро- Білозір`я» згідно до умов договорів між сторонами у справі про оренду земельних ділянок, належної господарської діяльності в частині сплати орендної плати за користування орендованими земельними ділянками не здійснювало, ці земельні ділянки, слід розуміти, оброблялись іншою юридичною особою ТОВ «Білозірське Агро», яка й сплачувала орендодавцям орендну плату за спірними договорами, відбулася передача земельних ділянок в користування ТОВ «Білозірське Агро» без згоди на те орендодавців, суд дійшов висновку про порушення відповідачем прав орендодавця, визначених Законом України "Про оренду землі" та договорами оренди землі із позивачами у справі.

ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я», не погоджуючись з вказаним рішенням, оскаржило його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі скаржник, обгрунтовуючи відсутність порушень орендарем умов договору щодо належної та систематичної сплати орендної плати, вказує наступне.

В частині виплати орендної плати за 2017 рік апелянт вказує на виконання ним такого обов`язку за вищезазначений рік та вказує на дати оплати по кожному з орендадавців. Крім того, товариство наголошує на тому, що в ході підготовчого провадження представник позивачів не заперечувала той факт, що відповідачем було виплачено орендну плату за 2017 рік та визнала вказану обставину, тому у ТОВ «Приват Агро-Білозір`я» не було обов`язку щодо підтвердження належними доказами обставини виплати позивачам орендної плати за вказаний період.

В частині виплати орендної плати за 2018 рік скаржник вказує, що суд встановив факт виплати орендної плати за вказаний період на підставі відомості № 46 із підписами позивачів.

В частині виплати орендної плати за 2019 рік, то така виплата здійснювалася через ТОВ «Білозірське-Агро» за договором доручення № 20/12-2019ПАББА від 20 грудня 2019 року.

Щодо виконання орендарем обов`язку щодо сплати орендної плати за 2020 рік, апелянт зазначає, що оскільки позовна заява була подана до суду у квітні 2020 року, то підставою позову були обставини щодо невиплати орендної плати за договорами оренди землі за період з 2017 по 2019 роки включно. Таким чином, встановлення судом обставин щодо невиплати позивачам орендної плати за 2020 рік могло бути здійснено лише після подання ними письмової заяви про зміну підстав позову та надання відповідачеві строрку для подання додаткових доказів у разі заперечення цих обставин. Письмові заяви позивачів про зміну предмету позову у матеріалах справи відсутні.

Про порушення умов договорів оренди землі щодо виплати орендної плати за 2020 рік представник позивачів повідомив усно у судовому засіданні 15 лютого 2021 року, а тому твердження про невиплату орендної плати за 2020 рік не можуть бути предметом розгляду у цій справі, а дії суду щодо встановлення вказаних обставин є виходом за межі позовних вимог без надання можливості відповідачеві надати обгрунтовані заперечення на такі доводи.

Крім того, скаржник наголошує на тому, що твердження суду про порушуення відповідачем умов договору шляхом залучення третіх осіб до виплати орендної плати без погодження з орендодавцями (ТОВ «Білозірське Агро») та обробку землі вказаною юридичною особою, є безпідставними.

На переконання апелянта, виплата позивачам орендної плати за договором доручення від імені та за рахунок відповідача є належним виконанням умов договорів оренди землі та свідчить про те, що орендна плата виплачується саме орендарем, а не іншою особою.

Також апелянт звертає увагу на те, що жоден із позивачів грошові кошти не повернув на рахункит ТОВ «Білозірське-Агро», чим підтвердив той факт, що вони отримані на виконання договорів оренди землі.

ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» зазначає, що висновок районного суду щодо фактичного користування земельними ділянками не апелянтом, а іншою юридичною особою ( ТОВ «Білозірське Агро») не підтверджений належними доказами у справі та грунтується лише на припущеннях, що є порушенням норм ЦПК України та підставою для скасування судового рішення.

Питання щодо внесення змін до умов договорів оренди із позивачами в частині зміни розміру орендної плати до 12 % нормативної грошової оцінки землі не є підставою для розірвання договорів, а вирішується у судовому порядку із позовними вимогами про зміну умов договорів, а не їх розірвання.

Щодо сплати апелянтом земельного податку, то ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» зазначає, що жодна норма земельного законодавства не встановлює обов`язок землекористувачів сплачувати земельний податок замість власника, а тому у апелянта відсутні зобов`язання по сплаті по сплаті земельного податку замість позивачів відповідно до норм Податкового кодексу України.

Окремо апелянт зазначає, що згідно норм ПКУ під час виплати орендної плати по договорам оренди земл ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» як податковий агент вираховує їз цієї плати та сплачує до державного бюджетк податок на доходи фізичних осіб (18 %) та військовий збір (1,5 %). Цей обов`язок передбачений ст. 168 ПКУ і у разі його невиконання «Приват- Агро-Білозір`я» нестиме відповідачльність, передбачену законодавством, а не перд позивачами.

Щодо накладення арешту на земельні ділянки позивачів, то скаржник вказує, що арешт накладено на право оренди орени землі (відмінне від права власності на земельні ділянки), яке належить «Приват-Агро-Білозір`я», та не є істотним порушенням умов договору оренди землі. Позивачами недоведено, що накладенням такого арешту спричинено шкоду позивачам, як власникам землі.

Вважаючи рішення незаконним та необгрунтованим, відповідач просить його скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

13 травня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на скаргу від представника позивачів ОСОБА_12 .

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачів вказує, що 21 січня 2021 року під час судового розгляду даної справи відносно ТОВ «Приват- Агро-Білозір`я» порушено справу про банкрутство та призначено розпорядником майна ОСОБА_13 .

Представник позивачів також вказує на те, що у заявленому позові були викладені дві обставини, якими було обгрунтовано позов: орендна плата з 2017 року орендарем вносилася невчасно та не в повній мірі; залучення третіх осіб до обробітку землі та сплати орендної плати.

У рішенні районного суду достовірно встановлені порушення відповідачем умов договорів оренди, тому апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а рішення суду - без змін.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення районного суду не відповідає.

Спірні правовідносини між сторонами виникли внаслідок невиконання чи неналежного виконання орендаренм взятих на себе зобов`язань за договорами оренди землі, укладених із позивачами.

Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно з частинами першою, другою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»).

У пункті «д» частини першої статті 141 Земельного кодексу України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

При вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18) дійшла висновку, що тлумачення пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплату у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, у спірних договорах оренди землі щодо земельних ділянок :02:001:0108 ( ОСОБА_1 ), :02:001:0091 ( ОСОБА_2 ), НОМЕР_2 ( ОСОБА_3 ), 7120388:02:001:0139 ( ОСОБА_14 ), :02:001:0180 ( ОСОБА_9 ), :02:001:0209 ( ОСОБА_6 ):02:001:0181 та :02:001:0182 ( ОСОБА_7 ) пунктом 9 сторони передбачили, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 4,5% від вартості земельної ділянки, що становить 1697,04 грн. в рік.

У пунктами 11 договорів встановлено, що орендна плата вноситься до 20 грудня року, за який виплачується орендна плата, а передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.

Перевіряючи доводи апелянта в частині дотримання останнім зобов`язань щодо сплати орендної плати, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з п. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд згідно п. 1ст. 13 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте, у порушення ст. 81 ЦПК України відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо виплати відповідачем орендної плати у розмірі, більшому ніж передбачено умовами договорів та у строки, встановлені ними, за 2017 рік.

Відповідач, зазначаючи про перерахування на банківський рахунок коштів позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 11 серпня 2018 року орендну плату за 2017 рік відповідних доказів не надав. Крім того, такими доводами орендар визнає факт неналежного (несвоєчасного) виконання ним обов`язку щодо сплати орендної плати за 2017 рік не до 20 грудня 2017 року (як того вимагають умови договору), а лише на наступний рік 2018.

Вказуючи на виконання свого обов`язку відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 щодо сплати орендної плати за 2017 рік шляхом передачі продукції 31 жовтня 2017 року відповідних актів не надав.

Таким чином, відповідачем не спростовані посилання позивачів на невиконання орендарем свого обов`язку щодо своєчасної та належної сплати орендної плати у 2017 році.

В подальшому, сплата орендної плати позивачам за спірними договорами у 2018 році підтверджується відомістю на виплату грошей № 46, згідно з якою 07 грудня 2018 року позивачам була виплачена орендна плата у розмірі, що перевищує ціну, встановлену договором.

Таким чином, у 2018 році ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» належним чином виконало обов`язок щодо сплати орендної плати.

У 2019 році орендна плата була виплачена позивачам у грудні 2019 року, що підтверджується банківськими платжіними дорученнями та списком згрупованих поштових переказів та фіскальними чеками.

Таким чином, позивачами не доведена, а відповідачем спростована системність у порушеннях ТОВ «Приват- Агро-Білозір`я» щодо сплати орендної плати.

Виконання відповідачем умов договору щодо сплати орендної плати за 2020 рік виходячи із подання позивачами позовної заяви у квітні 2020 року та відсутності у матеріалах справи заяви про зміну чи уточненняпозовних вимог є виходом за межі позовних вимог позивачів.

Щодо доводів позивачів, що відповідачем не підтверджено факт сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та військового збору за орендодавця, то колегія суддів звертає увагу на те, що умовами спірних договорів оренди землі не встановлений обов`язок орендаря сплачувати земельний податок за власника земельної ділянки.

Орендна плата за землю - одна з форм плати за землю в Україні, що справляється в двох формах: земельного податку і орендної плати. Земельний податок сплачують власники землі та землекористувачі (якщо земля державної чи комунальної власності), тобто суб`єкти, які дістали землю у власність чи користування.

Відповідно до умов договору оренди орендодавець може вимагати від орендаря компенсації сум земельного податку. Однак до орендної плати не можна включати витрати, пов`язані з відшкодуванням витрат орендодавця (підприємства державної або комунальної власності) на сплату земельного податку. Орендодавцем може бути виписано окремий рахунок орендарю на компенсацію земельного податку.

Таким чином, несплата ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» земельного податку не може бути підставою для розірвання сіпрних договорів оренди землі, оскільки вказаний обов`язок орендаря не передбачений умовами договору.

Перевіряючи доводи апелянта та висновки районного суду в частині залучення орендарем третіх осіб до обробітку землі та сплати орендної плати як окремої підстави для розірвання спірних договорів, колегія суддів звертає увагу на таке.

Положеннями ст. 25 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, а орендодавець, відповідно до частини першої статті 24 цього закону, має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати.

Тлумачення наведених положень зазначеного Закону дає підстави для висновку, що залучення орендарем третіх осіб до обробітки землі та оплати орендної плати орендодавцю з припиненням орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки, крім передачі земельної ділянки у суборенду у випадках, передбачених договором оренди землі, виходить за межі господарської діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем.

До подібних висновків за схожих фактичних обставин дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 листопада 2019 року у справі № 133/158/16-ц, провадження № 61-21693 сво 18.

Суд першої інстанції, розриваючи спірні договори оренди земельних ділянок, на тій підставі, що судом встановлені факти, пов`язані із залученням ТОВ «Білозірське-Агро» (код 41660926) до здійснення господарської діяльності ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» (код 36598317), взяв до уваги укладення між ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» та ТОВ «Білозірське-Агро» 20 грудня 2019 року договору доручення.

Однак, колегія суддів не вважає вказаний договір достатнім доказом у розумінні ст. 32 Закону України «Про оренду землі» залучення орендарем третіх осіб до обробітки землі та оплати орендної плати орендодавцю з припиненням орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки.

За умовами вказаного договору доручення ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» як довіритель уповноважило ТОВ «Білозірське-Агро» у строк до 27 грудня 2019 року включно від імені та за рахунок довірителя сплатити орендну плату за землю. Умови договору доручення були виконані шляхом перерахування коштів за банківськими реквізитами орендодавців.

Такі дії відповідача, виходячи із свободи договору, які були вчинені від імені та за рахунок останнього (орендаря спірних земельних ділянок), свідчать про залучення третіх осіб до оплати орендної плати орендодавцю, проте за рахунок та від імені орендаря, тому не є безумовною підставою для розірвання спірних договорів оренди землі.

До того ж, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо перебування земельних ділянок у користуванні та їх обробітку ТОВ «Білозірське-Агро», а не відповідачем, та припиненням останнім господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованих земельних ділянок.

Передача права оренди спірних земельних ділянок відповідачем на підставі договору суборенди іншій юридичній особі без згоди позивачів матеріалами справи не підтверджена.

Отже висновок рвайонногьсуду про суттєве порушення орендарем умов договорів оренди є необґрунтованим і передчасним.

Посилання позивачів на порушення відповідачем їх прав через накладення арешту на належні їм на праві власності земельні ділянки не є підставою для розірвання договорів оренди землі. Такі порушенні допущені не орендарем земельних ділянок, а державним чи приватним виконавцями у ході примусового виконання рішення суду, де боржником являється відповідач.

Так, застосування виконавцем такого заходу примусового виконання рішень, як звернення стягнення на право оренди земельної ділянки, можливе стосовно власника земельної ділянки (орендодавця), а також у тих випадках, коли право на таке відчуження щодо іншої, крім власника, особи, передбачено законом або договором (емфітевзіс, суперфіцій, заставодержатель права оренди земельної ділянки тощо). Адже виконавець, виконуючи рішення, не може бути наділений більшими повноваженнями щодо майнових прав, ніж має щодо цих самих майнових прав сам боржник.

Таким чином, під час виконання рішення суду арештованими можуть бути лише ті майнові права, що належать боржнику та які міг відчужити сам боржник, а кошти, виручені від їх продажу, спрямувати на погашення вимог стягувача до боржника у виконавчому провадженні.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою ВС у постанові від 18 березня 2020 року за результатами розгляду справи № 904/968/18.

Доводи представника позивачів щодо сумнівності повноважень ОСОБА_15 щодо подання апеляційної скарги спростовуються відомостями з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно з відомостями з якого ОСОБА_15 разом із ОСОБА_13 (розпорядник майна) може вчиняти дії від імені юридичної особи.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи щодо порушень відповідачем умов договорів оренди землі. Матеріалами справи не доведено обставин, які стали підставою для розірвання вказаних договорів.

Отже у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, рішення районного суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовуу з вказаних підстав.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» задовольнити.

Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 15 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» про розірвання договорів оренди земельної ділянки відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1261, 20 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1261, 20 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1261, 20 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1261, 20 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2 522,40 грн.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги стосовно вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в розмірі 2 522,40 грн. стягнути з державного бюджету на користь ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» в порядку їх компенсації за рахунок держави.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено 29 червня 2021 року.

Судді