Справа № 576/1243/21
Провадження № 2/576/329/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого- судді Мазура С.А.,

за участі:

секретаря Пугач В.Л.,

розглянувши у підготовчому судовому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання права в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області (далі - Відповідач), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області (далі третя особа) про визнання права на земельну частку (пай) як на спадкове майно, яка належала ОСОБА_2 .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат, ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із земельної частки, розміром 4,64 умовних кадастрових гектара, розташованої на території Шалигинської селищної ради, яка належала померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0164838, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), по САПТЗТ ім. Ілліча за № 838 від 30.12.1996, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації від 30.10.1996 № 397. Після смерті ОСОБА_2 вона прийняла спадщину, оскільки протягом шести місяців після відкриття спадщини вступила в управління та володіння спадковим майном, користувалася будинком, земельною ділянкою та іншим майном, зокрема холодильником « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за життя належало її братові. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , не має. Однак, коли для оформлення своїх прав на спадкове майно вона звернулася до нотаріуса, то остання їй відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно Сертифікату на право на земельну частку (пай), який було втрачено. За вказаних обставин Позивач просить суд визнати за нею право на вищевказану земельну частку (пай).

У підготовче судове засідання Позивач не з`явилася, при цьому нею надіслано заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області у підготовче судове засідання також не з`явився, при цьому ним подано заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши при цьому, що не заперечує проти позову ОСОБА_1 .

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. 206, 207 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступного.

Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі міського типу Шалигине Глухівського району Сумської області помер ОСОБА_2 (а.с.6).

З довідки про склад сім`ї спадкодавця, виданої Шалигинською селищною радою Глухівського району Сумської області 15.04.2021 за вих. № 413, вбачається, що на час смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований і проживав один за адресою: АДРЕСА_1 . Протягом шести місяців після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла ОСОБА_1 , яка користувалася житловим будинком та земельною ділянкою. Заповіт від імені померлого ОСОБА_2 не посвідчувався (а.с.7).

Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 64586520 та Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 64586536, до нотаріальної контори із заявою щодо прийняття спадщини ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ніхто не звертався, спадкова справа не заведена, заповіт від імені ОСОБА_2 не посвідчувався (а.с.11,12).

Статтею 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

За правилами ст. 548, 549 цього Кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадщина визнається прийнятою якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Позивач є рідною сестрою померлого ОСОБА_2 , що підтверджується: Архівним витягом, наданого Державним архівом Сумської області 08.02.2021 за вих. № С-12; свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 27.02.1957 (а.с.13,14); свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 від 11.11.1978, згідно якого позивач змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » (а.с.15), а відтак є спадкоємцем ОСОБА_2 другої черги за законом відповідно до статті 530 ЦК УРСР в редакції 1963 року (чинного на час виникнення спірних правовідносин).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Глухівського районного нотаріального округу Сумської області від 13.05.2021, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належало та залишилося після смерті брата, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно Сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с.17).

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 „Про судову практику у справах про спадкування при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно повідомлення відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 07.05.2021 за вих. № 221/103-21, ОСОБА_2 , на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 397 від 30.10.1996 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0164838 та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ ім. Ілліча за № 838 від 30.12.1996 на території Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області. Розмір земельної частки (паю) складав 4,64 умовних кадастрових гектар (а.с.16).

Таким чином судом встановлено, що померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , дійсно за життя згідно з Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0164838, належало право на земельну частку (пай) розміром 4,64 умовних кадастрових гектара, розташовану на території Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області. Однак, вказаний сертифікат був втрачений, про що в газеті «Глухівщина» в № 20 (2714) від 21 травня 2021 року було опубліковане відповідне оголошення (а.с.20), і відновити його в передбаченому законом поряду неможливо.

Через втрату правовстановлюючого документу на спадкове майно, що складається з вищевказаної земельної частки (паю), який відновити в передбаченому законом поряду неможливо, Позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права на прийняту спадщину в нотаріальній конторі.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналогічні роз`яснення викладені у п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зокрема, якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно п. 3.1 вказаного листа право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392ЦК).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування.

Оскільки судом встановлено, що брату Позивача ОСОБА_2 , дійсно на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0164838, належала земельна частка (пай) розміром 4,64 умовних кадастрових гектара, розташована на території Шалигинської селищної ради, а Позивач є єдиним спадкоємцем даного майна за законом та прийняла спадщину після смерті брата, так як у відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) протягом шести місяців після відкриття спадщини фактично вступила в управління та володіння його спадковим майном, то за таких обставин суд вважає необхідним визнати за Позивачем право власності на земельну частку (пай), що належала його померлому брату ОСОБА_2 ..

Керуючись ст. 10, 12, 13, 81, 178, 200, 206, 247, 263-265 ЦПК України, ст. 328, 1216-1223 ЦК України, ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року), суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) право на земельну частку (пай) площею 4,64 умовних кадастрових гектара, що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0164838, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 397 від 30.10.1996, зареєстрованому у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по САПТЗТ ім. Ілліча під № 838 від 30 грудня 1996 року, розташованої на території Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області, як на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Глухівський міськрайонний суд Сумської області до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя С.А. Мазур