Справа № 428/4357/21
20 липня 2021 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Бароніна Д.Б.,
за участю секретаря Корнєвої Ю.П.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -
ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 та зобов`язати їх знятися з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, посилаючись на наступне.
ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування житлового будинку серії НОК № 705118, посвідченого 20.02.2020 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Єпіфанцевою Н.В., зареєстровано в реєстрі № 278. У зв`язку зі зміною власника будинку позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком та зобов`язати їх знятися з реєстрації місця проживання.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Додатково вказала, що ОСОБА_4 є її сестрою, а ОСОБА_5 є її племінником. Вони живуть в Росії з 2014 року та стали громадянами РФ.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідачів також не надходило.
Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_6 пояснила, що вона з 2010 року постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Сторони по справі були її сусідами з будинку навпроти. З 2014 року вона не бачила ОСОБА_7 або ОСОБА_3 в будинку по АДРЕСА_1 , в якому вони жили до 2014 року. Їй відомо, що відповідачі проживають десь в Росії.
Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_8 пояснила, що вона протягом 24 років постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Сторони по справі були її сусідами з будинку навпроти. Протягом 10 останніх років вона не бачила ОСОБА_7 або ОСОБА_3 в будинку по АДРЕСА_1 , в якому вони жили до цього. Їй відомо, що відповідачі проживають десь в Росії.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання.
Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
З положень ст. 156 ЖК України вбачається, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , що підтверджується копією договору дарування житлового будинку серії НОК № 705118, посвідченого 20.02.2020 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Єпіфанцевою Н.В., зареєстровано в реєстрі № 278, та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 201068884, наданого 20.02.2020 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Єпіфанцевою Н.В.
Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 17.05.2021 № 9648, виданої 17.05.2021 Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської Військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, в житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 17.05.2021, зареєстровані: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (відповідач по справі), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідач по справі).
Суд враховує правову позицію, яка викладена в постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14 та яка зводиться до того, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.
Таким чином, враховуючи вищенаведені показання свідків, а також те, що відповідачі не проживають у спірному будинку щонайменше з 2014 року, а їх реєстрація в житловому будинку обмежує право позивача на вільне користування всім житловим будинком та призводить до необхідності сплати надмірного обсягу комунальних послуг, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги стосовно визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком, підлягають задоволенню.
Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації за місцем проживання здійснюється в день звернення особи, зокрема, на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином, відповідачі підлягають зняттю з реєстрації за місцем проживання на підставі рішення суду про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, у зв`язку із чим необхідно відмовити у задоволенні позовної вимоги стосовно зобов`язання зняти відповідачів з реєстрації місця проживання в житловому будинку. Крім того, ця позовна вимога звернута до СГІРФО Сєвєродонецького РВ УМВС України в Луганській області, який не є учасником справи та не був вказаний у позовній заяві в якості відповідача.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 70 від 17.05.2021 про сплату судового збору у сумі 908 грн. 00 коп. Разом з тим, позивач у судовому засіданні просила не стягувати з відповідачів на її користь судові витрати, у зв`язку із чим суд вважає справедливим не стягувати з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Д.Б. Баронін