Справа № 954/311/21
Номер провадження 2/954/135/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 рокусмт Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Каневського В. О.,

за участю секретаря судового засідання Білоїд Т. В.,

представника позивача ОСОБА_1 ;

представника відповідача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Нововоронцовка Херсонської області справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди землі,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди. Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 уклали договір оренди земельної ділянки від 04.06.20218 року №б/н за яким сторони дійшли згоди, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 6,4403 га, з кадастровим номером :03:001:0243. Договором визначено строк дії - 15 років; визначено розмір орендної плати та строки її виплати. Після підписання договору та його реєстрації, орендар орендну плату не сплачує, тому утворилася заборгованість, яка складає: за 2018 рік - 6047,93 грн; за 2018 рік - 6047,93 грн; за 2020 рік - 6047,93 грн, а всього 18143,79 грн. Оскільки орендар систематично не сплачує орендну плату, представник позивача, як спадкоємець орендодавця, просив розірвати договір оренди землі №б/н від 04.06.2018 року щодо земельної ділянки площею 6,4403 га, з кадастровим номером :03:001:0243, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Представник відповідача ОСОБА_2 подала відзив, за яким проти позову заперечила та зазначала, що за умовами договору оренди землі, сторони погодили порядок розрахунків за даним договором. Протягом життя ОСОБА_5 отримувала кошти в готівковій формі особисто від орендаря, що не заборонено вимогами закону. У період з 2018 року по 2019 року відповідач сплатив орендну плату позивачу у розмірі 14000,00 грн (більшу, ніж встановлену договором - 6407,93 грн). За життя остання не зверталася до відповідача з вимогою про сплату орендної плати, тому вказана обставина підтверджує належне виконання відповідачем умов договору за життя орендадовця. Разом з тим, у день смерті ОСОБА_5 , орендну плату отримав її син - ОСОБА_6 у розмірі 14000,00 грн. У 2021 році орендну плату у розмірі 14000,00 грн відповідач особисто сплатив позивачу, що підтверджується розпискою від 17.01.2021 року. Тому оскільки позовні вимоги є необґрунтованими, бо відсутній факт систематичної несплати орендної плати, представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила, оскільки п.10,11,12 Договору визначають спосіб розрахунку за землю, що й було виконано відповідачем. Оскільки за життя претензій від орендодавця (спадкодавця) не надходило, що виключає наявність успадкованого права у позивача на вимогу, враховуючи, що позов не містить вимоги про стягнення орендної плати, що в свою чергу підтверджує відсутність заборгованості у відповідача перед позивачем, просила у задоволенні вимог відмовити.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що ОСОБА_5 звернулася до нього за допомогою для отримання паспорта громадянина України. Понісши усі витрати на отримання документа та оформлення права власності на земельну ділянку, позивач запропонував ОСОБА_5 укласти договір оренди земельної ділянки, що становитиме компенсацію його витрат: 1500,00 грн - оплата за реєстрацію договору; 4000,00 грн - витрат на лікування, які отримувала донька померлої - ОСОБА_7 . Перший рік померла брала орендну плату товарами з магазину, належного сину відповідача. Тому орендна плата за 2018 рік, 2019 рік була виплачена у повному обсязі. У день смерті ОСОБА_5 відповідач надав на поховання сину померлою - ОСОБА_9 кошти, точний розмір яких не пам`ятає, та склав розписку про отримання останній 14000,00 грн за пай. За 2021 рік орендну плату сплатив особисто позивачу у розмірі 14000,00 грн, що підтверджується розпискою. Оскільки увесь час дії договору оренди земельної ділянки сплачував орендну плату у розмірі 14000,00 грн, тобто більшу, ніж передбачену договором - 6000,00 грн, тому заборгованості за договором не має, відтак просив у задоволенні позову відмовити.

Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилався, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що 04.06.2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 уклали договір оренди земельної ділянки №б/н, зареєстрований 26.06.2018 року. За умовами договору сторони дійшли згоди, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 6,4403 га, з кадастровим номером :03:001:0243. Договором визначено строк його дії - 15 років (п.8 Договору).

За п.10 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3% (трьох відсотків) від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що станом на дату укладання договору становить 6047,93 грн. Орендна плата вноситься 1 (один) раз на рік до 31 грудня поточного року (п.12 Договору).

За свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 09.07.2020 року вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5). За свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02.02.2021 року, ОСОБА_4 отримав право власності у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , на земельну ділянку площею 6,4403 га з кадастровим номером :03:001:0243.

За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.03.2021 року №248686210 вбачається, що ОСОБА_4 на праві власності належить земельна ділянка площею 6,4403 га з кадастровим номером :03:001:0243 на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с.10). З вказаної довідки також вбачається, що рішення про державну реєстрацію прийнято 26.06.2018 року (індексний номер 41801887).

З розписки від 17.01.2021 року вбачається, що ОСОБА_4 отримав від орендаря ОСОБА_3 «14000,00» за землю, яку останній здає в оренду (а.с.30). З розписки від 23.06.2020 року вбачається, що « ОСОБА_10 » отримав за пай ОСОБА_5 кошти у розмірі 14000,00 грн; підпис « ОСОБА_11 » (а.с.30).

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній на момент укладання договору, передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" у зазначеній редакції, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Частиною першою статті 32 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній на момент укладання договору, визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до пункту "д" частини першої статті 141 ЗК України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати, тобто два та більше випадки.

Отже, факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору про що й свідчить усталена судова практика Верховного Суду і застосування такого правового наслідку як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Указана позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 27 січня 2020 року в рамках справи №469/908/15-ц, провадження №61-34891св18 (ЄДРСРУ №87211408). Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі №6-146цс12, у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 та у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі №527/570/17-ц та від 14 листопада 2018 року у справі №484/301/18.

Вирішуючи питання щодо наявності несплати орендної плати, суд враховував наступне.

За п.11 Договору, орендар перераховує грошові кошти орендної плати на банківських рахунок орендодавця, або поштовим переказом на домашню адресу орендодавця, або в іншій формі, погодженій сторонами.

Позивач стверджував, що відповідач не сплачував орендну плату за 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік. Відповідач стверджував, що орендна плата за 2018 рік, 2019 рік виплачена померлій за життя, за 2020 рік її сину ОСОБА_9 , за 2021 рік позивачу, відтак систематичної несплати орендної плати немає. У підтвердження своїх заперечень відповідач надав розписки про отриманя орендної плати та посилався на показання свідків.

Щодо розписки від 17.01.2021 року за якою ОСОБА_4 отримав від орендаря ОСОБА_3 «14000,00» за землю, що за поясненнями відповідача є орендною платою за 2021 рік, суд зазначає, що виплата орендної плати за 2021 рік не є предметом розгляду спору.

Разом з тим, надаючи розписку про отримання виплати за 2020 рік, де отримувачем є « ОСОБА_10 », відповідач не довів та не обґрунтував, що вказана особа була уповноважена діяти від імені та в інтересах орендодавця, тому підстав вважати, що оренда плата за 2020 рік була виплачена померлій, підстав немає. Також, із вказаної розписки не зрозуміло, що саме було виплачено, оскільки після слів «сума 14000,00» більше нічого не зазначено.

Щодо виплати за 2018 рік, 2019 рік, позивач стверджував, що відповідач померлій кошти не виплачув, про що заперечував відповідач, стверджуючи, що померла орендну плату отримувала товарами з магазину, належного сину, що підтверджують свідки. Так, свідок ОСОБА_12 пояснив, що бачив, як померла ОСОБА_5 наприкінці грудня 2019 року придбала у магазині сина відповідача товари в рахунок орендної плати. Свідок ОСОБА_13 пояснила, що померла ОСОБА_5 дійсно в рахунок орендної плати брала у магазині її сина товари, тому заборгованості її чоловік - відповідач перед померлою не мав.

При наданні оцінки показанням свідків, суд керувався висновками, зробленими Верховним Судом у постанові № 614/805/16-ц від 27 червня 2018 року, де доказами отримання коштів позивачем у рахунок сплати орендної плати можуть бути лише письмові докази, а доводи про те, що грошові кошти передавались безпосередньо в руки, і посилання на показання свідків не є належними та допустимими доказами у розумінні статті 76 ЦПК України, оскільки з показань свідків неможливо встановити суму виплат, дату виплат та період, за який такі виплати були здійсненні.

Щодо позиції представника відповідача, яка наполягала на тому, що відсутність претензій померлої до відповідача за життя свідчить про відсутність спору, а тому вказана обставина виключає перехід право вимоги спадкоємця на отримання орендної плати за період дії договору до дня смерті орендодавця, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відсутність претензій про виплату орендної плати є відмінним від існування права на виплату. Право пред`явити вимогу належить виключно стороні, у якої воно виникло та може бути використане протягом невизначеного часу.

Разом з тим відсутність вимоги про стягнення орендної плати не є доказом того, що така плата виплачувалася, а тому договір з цих підстав не може бути розірвано, оскільки вимога про розірвання договору оренди землі та вимога про стягнення орендної плати пов`язані, проте є самостійними. Тому, зважаючи на принцип диспозитивності, за яким кожна сторона розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, суд доводи представника відповідача у цій частині відхиляє.

Тому, оскільки відповідач не довів та не підтвердив належними і допустимими доказами виплату орендної плати за 2018 рік, 2019 рік та 2020 рік за договором оренди землі №б/н від 04.06.2018 року щодо земельної ділянки площею 6,4403 га, з кадастровим номером :03:001:0243, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що вимоги представника позивача про розірвання договору оренди землі є обґрунтованими, та підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд у порядку ч.1 ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень) за квитанцією №0.0..1 від 30.03.2021 року.

Керуючись ст.ст.2, 10, 12, 76, 81, 89, 133, 141, 263-265, 273 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача адвоката Бурлая Дмитра Валерійовича (місце проживання: АДРЕСА_1 ) в інтересах позивача ОСОБА_4 (місце проживання АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) про розірвання договору оренди землі - задовольнити.

Розірвати договір оренди землі №б/н від 04.06.2018 року щодо земельної ділянки площею 6,4403 га, з кадастровим номером :03:001:0243, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суму сплаченого судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.

Повне рішення складено 24 червня 2021 року.

СуддяВ.О. Каневський