Справа № 456/2076/19 Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С.
Провадження № 22-з/811/24/21 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
22 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Шандри М.М.
суддів: Левика Я.А., Приколоти Т.І.
секретаря Бадівської О.О.
розглянувши у місті Львові заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання виконати умови договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру та визнання права власності,
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2019 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 .

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2019 року залишено без змін.

ОСОБА_1 звернувся до Львівського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на зальну суму 8500 грн

у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання виконати умови договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру та визнання права власності.

Учасники справи в судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому їхня неявка відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи,а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

З матеріалів справи убачається, що 03 лютого 2021 року ОСОБА_1 було подано заяву про стягнення з позивача 8500 грн у якості компенсації судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, у разі відмови у позові покладаються на позивача.

У межах строку передбаченого ч.8 ст. 141 ЦПК України ОСОБА_1 було подано докази щодо судових витрат на правничу допомогу.

Згідно договору від 23.10.2020, між адвокатом Гаталяком М.Я. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги.

В межах даного договору, адвокатом Гаталяком М.Я. надано правову допомогу ОСОБА_1 .

Згідно замовлення №1 від 23 жовтня 2020 року адвокатом Гаталяком М.Я. надано юридичні послуги ОСОБА_1 вартістю 2000 грн(а.с.130).

Згідно Акту про прийняття-передачі надання послуг від 29 жовтня 2020 року, надано наступну правову допомогу: усні консультації 23 жовтня 2020 року 30 хв., вартістю 250 грн, усні консультації 29 жовтня 2020 року 30 хв., вартістю 250 грн, складання відзиву на апеляційну скаргу 29 жовтня 2020 року 120 хв., вартістю 4000 грн, ознайомлення з матеріалами справи 29 жовтня 2020 року 60 хв. 2000 грн. Усього загальною вартістю 6 500 грн(а.с.131).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Наведена правова позиція викладена в Додатковій Постанові Верховного суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Колегія суддів перевіривши матеріали справи, керуючись принципами справедливості та верховенством права, а також критерієм розумності розміру витрат на правову допомогу, прийшла до висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 8 500 грн витрат на правову допомогу.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8 500 грн витрат на правову допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 22.06.2021

Головуючий

Судді