Справа № 583/3719/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Р.В.,

за участю секретаря Шаміладзе В.В.,

представника відповідача Бублик О.Ю.,

з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Акорд», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 у м. Охтирці цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Охтирської районної ради Сумської області, Охтирської районної державної адміністрації Сумської області, Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області, про включення до списку осіб, що мають право на отримання земельної частки (паю) та визнання за спадкоємцем права на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай)

встановив:

12.10.2021 року до суду звернулася позивачка із вказаним позовом. Вимоги мотивувала тим, що її мати ОСОБА_2 працювала в колгоспі ім. Ворошилова та на території Малопавлівської сільської ради Охтирського району Сумської області, на посаді тваринниці з 1955 по 1980 роки. 21.10.1980 року ОСОБА_3 була призначена пенсія за віком. У зв`язку з переїздом на нове місце проживання з 27.08.1982 року мати позивачки зареєстрована в м. Охтирці, Сумської області, пенсійна справа останньої у лютому 1983 року була надіслана до міського відділу соціального забезпечення Охтирського міськвиконкому. 16.08.1996 року після тривалої хвороби її мати ОСОБА_3 померла.

Рішенням виконкому Охтирської районної Ради народних депутатів від 28.07.1995 року № 112 агропайовому об`єднанню (АПО) «Дружба» с. Мала Павлівка, Охтирського району, Сумської області, видано державний акт на право колективної власності на землю серії СМ № 00006 від 28.07.1995 року на землю площею 3010,1 га та від 15.10.1995 року на землю площею 3912,0 га для сільськогосподарського використання. Позивачка зазначає, що з дати видачі вказаних державних актів до дня смерті ОСОБА_3 ніхто не повідомляв її матір, як члена сільськогосподарського підприємства про проведення розпаювання та приватизації земель сільськогосподарського призначення. Крім того, ОСОБА_3 навіть не була залучена до підготовчих робіт по складанню списків та формуванню суб`єктів, що мають право на розпаювання земель та їх наступну приватизацію. За станом свого здоров`я ОСОБА_3 не могла ініціювати питання оскарження дії або бездіяльності відповідальних осіб щодо набуття права на земельний пай, як колишній працівник сільськогосподарського підприємства.

Позивачка вказувала на те, що про порушення прав її матері, як колишнього працівника сільськогосподарського підприємства, вона дізналася 10.05.2018 року після отримання письмової відповіді про проведення розпаювання без включення колишнього працівника сільськогосподарського підприємства та пенсіонера ОСОБА_3 до списків державного акту та фактичну відмову у поновленні порушеного права на земельний пай.

Посилаючись на викладене, враховуючи, що її мати ОСОБА_3 при виході на пенсію та припиненні трудових відношень з колгоспом ім. Ворошилова, правонаступником якого було Колективне сільськогосподарське підприємство агропайове об`єднання «Дружба», не втратила свого статусу члена колективного сільськогосподарського підприємства, оскільки зі складу його членів не виходила і не виключалася, позивачка просила: поновити строк звернення до суду з позовом про включення до списків осіб, що мають право на отримання земельної частки (паю); зобов`язати відповідачів включити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у списки (додаткові списки) громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства агропаєвого об`єднання «Дружба» с. Мала Павлівка, Охтирського району, Сумської області, що мають право на отримання земельної частки (пай) колективних земель, до державних актів на право колективної власності на землю серії СМ № 00006 від 28.07.1995 року на землю площею 3010,1 га та від 15.10.1995 року на землю площею 3912,0 га за цільовим призначенням для сільськогосподарського використання в адміністративних межах на території Малопавлівського старостату Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області; визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємицею після смерті матері ОСОБА_3 , право на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) з виділенням земельної частки (пай) розміром 4,6 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього колгоспу ім. Ворошилова, реорганізованого у наступному в Агропайове об`єднання «Дружба» та САТЗТ «Дружба» в адміністративних межах на території Малопавлівського старостату Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.11.2020 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачці строк для усунення викладених в ухвалі недоліків.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.11.2020 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у відкритому підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачам визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.12.2020 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті з викликом учасників справи.

30.12.2020 року від представника Охтирської районної державної адміністрації надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 79-81), в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог, пославшись на їх безпідставність. Зазначила, що визначений ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток паїв» перелік осіб, а також документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є вичерпним. Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Таким чином, вперше сертифікат видається безпосередньо на ім`я громадянина, що перебував у трудових відносинах із колишнім колективним сільськогосподарським підприємством. Окрім сертифікатів, документом, що посвідчують право на земельну частку пай, є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Представник відповідача звертає увагу суду на те, що вперше у 2018 році ОСОБА_1 звернулася до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з позовом про визнання права на отримання земельної частки (паю) в порядку спадкування, обґрунтовуючи позовні вимоги доводами аналогічними приведеним в позові про включення до списку осіб, що мають право на отримання земельної частки (паю) та визнання за спадкоємцем права на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай). Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.08.2019 року, залишеним в силі постановою Сумського апеляційного суду від 21.11.2019 року та постановою Верховного Суду від 08.05.2020 року, ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог. Таким чином, звернення позивачки до суду із вищевказаним позовом є завідомо безпідставним.

Крім того, представник Охтирської районної державної адміністрації зазначала, що в даному спорі строк позивної давності повинен відліковуватися з часу відкриття спадщини, тобто з дати смерті матері позивачки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки саме з цього часу ОСОБА_1 стало відомо про склад спадщини. Таким чином, позивачкою порушено строк позовної давності та не доведено поважність причин його пропуску.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила.

Представник позивачки в судове засідання також не зявився. Проте він надіслав заяву в якій заявлені вимоги підтримав в повному обсязі з наведених в ній мотивів, просив їх задовольнити.

Представник Охтирської районної державної адміністрації Сумської області в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник до Охтирської районної ради Сумської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Представник Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішення позовних вимог послався на розсуд суду.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, виходив з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 15.08.1964 року серії НОМЕР_1 , виданого Жовтневим сіль. бюро РАГС Охтирського району та свідоцтвом про шлюб від 05.11.1986 року серії НОМЕР_2 , виданого Охтрським виконкомом Сумської області. (а.с. 16, 17)

Відповідно трудових книжок колгоспника № 33 та № 192 до ОСОБА_3 з 01.01.1949 року по 01.06.1955 року працюівала в колгоспі «Радянська Україна», з 01.01.1957 року по 01.01.1966 року та з 01.01.1969 року по 01.01.1980 року працювала у колгоспі імені Ворошилова, розташованого на території Малопавлівського старостинського округу Комишанської сільської ради, який в подальшому переімеований в колгосп «Дружба», правонаступниками якого були Агропайове колективне об`єднання «Дружба», Сільськогосподарське акціонерне товариство закритого типу «Дружба», Колективне сільскогосподарське підприємство «Дружба», ліквідоване у квітні 2000 року.

21.10.1980 року ОСОБА_3 , як член колгоспу імені Ворошилова, звернулася до Комісії по призначенню пенсії і допомоги колгоспникам Охтирської районної ради соціального забезпечення колгоспників Сумської області, із заявою про призначення пенсії по старості. (матерали пенсійної справи № 135070)

Згідно протоколу № 3/108 Комісії по призначенню пенсії і допомоги колгоспникам Охтирського району Сумської області від 21.11.1980 року ОСОБА_3 призначено пенсію по старості в розмірі 68,82 грн з 04.11.1980 року пожитєво. (матерали пенсійної справи № 135070)

Розпорядженням Охтрського міського соцзабезу Сумської області від 04.03.1983 року ОСОБА_3 прийнято на облік у зв`язку з переїздом, до м. Охтирка, Сумської області. (матерали пенсійної справи № 135070)

Згідно свідоцтва про смерть від 16.08.1996 року серії НОМЕР_3 , виданого відділом РАГС Охтирського міськвиконкому Сумської області ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Охтирці, Сумської області. (а.с. 18)

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.10.1997 року, виданого державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 23435, після смерті ОСОБА_3 на підставі заповіту, посвідченого 26.06.1996 року Охтирською державною нотаріальною конторою Яковенко Н.П., ОСОБА_6 та ОСОБА_7 успадкували в рівних долях жилий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . (а.с. 19)

В ст. 14 Конституції України зазначено, що право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами державою виключно відповідно до Закону.

Право на земельний пай закріплювалося в Земельному кодексі 1992 року, що діяв станом на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно вимог ч. 9 ст. 5 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат на право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай) але за життя не одержав сертифіката на право на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта на право колективної власності на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства, тощо, при вирішення спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного Кодексу України 1990 року, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95 та відповідні норми ЦК УРСР.

В п. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95 встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95 право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

З наведених норм матріального права вбаачється, що особа набуває право на земельний пай за наявності таких умов: перебування в числі членів колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акта. Особа, яку помилково чи без належних на те підстав не внесено чи виключено зі списку доданого до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів колективним сільськогосподарським підприємством з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання, у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку.

Організаційні умови діяльності колективного сільськогосподарського підприємства визначаються Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14.10.1992 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.

В ч. 1 ст. 5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» зазначено, що членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів.

За приписами ч. 1 ст. 19 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» трудові відносини членів підприємства регулюються цим Законом і статутом підприємства, а громадян, які працюють за трудовим договором або контрактом, - законодавством про працю України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 26 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» держава гарантує додержання прав і законних інтересів підприємства та його членів.

Суд зазначає, що право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на дату видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишалися членами цього підприємства.

З матеріалів справи вбачається, що з 01.01.1957 року з певними проміжками по день виходу на пенсію ОСОБА_3 працювала у колгоспі імені Ворошилова, правонаступниками якого були Агропайове об`єднання «Дружба», Сільськогосподарське акціонерне товариство закритого типу «Дружба» та Колективне сільскогосподарське підприємство «Дружба». Після виходу на пенсію мати позивачки переїхала на потійне місце проживання до м. Охтирка, Сумської області, де проживала до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно державного акту на право колективної власності на землю серії СМ 00006 від виданого 28.07.1995 року відповідно до рішення виконкому Охтирської районної Ради народних депутатів від 28.07.1995 року за № 112 Агропайовому об`єднанню «Дружба» с. Мала Павлівка, Охтирського району, передано у колективну власність 3010,1 г землі в межах згідно з планом. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 28.05.1995 року за № 19. (а.с. 21-22)

Відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії СМ 00006, від 28.07.1995 року відповідно до рішення виконкому Охтирської районної Ради народних депутатів від 28.07.1995 року за № 112 Агропайовому об`єднанню «Дружба» с. Мала Павлівка, Охтирського району надано у постійне користування 391,2 г землі в межах згідно з планом. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 15.10.1995 року за № 2. (а.с. 23-24)

В листі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області від 03.05.2018 року вих № 29-18-0.6-3463/2-18 ОСОБА_3 відсутня у списку громадян-членів аграрнопайового об`єднання «Дружба», доданого до державного акту на право колективної власності на землю серії СМ № 00006 від 28.07.1995 року. (а.с. 20)

З наданих позивачкою доказів вбачається, що за життя мати позивачки із позовом про визнання за нею права на земельну частку (пай) не звертався, оскільки їй не було відомо про порушення її прав. Крім того, ОСОБА_3 дії підприємства щодо невключення її до списку громадян - членів Колективного сільськогосподарського підприємства агропайового об`єднання «Дружба», які мають право на земельний пай, не оскаржувала та, відповідно, питання про виділення їй земельної частки (паю) і видачу правовстановлюючих документів, які б підтверджували наявність у неї права власності на земельну частку (пай), за її життя не вирішувалося.

Таким чином, в ході судового розгляду справи доведено факт, що мати позивачки ОСОБА_3 працювала у Колективному сільскогосподарському підприємстві «Дружба», однак на час передачі земельної ділянки у колективну власність колективного сільськогосподарського підприємства не була його членом.

За приписами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, в мотивувальній частині постанови Сумського апеляційного суду від 2.11.2019 року по справі №583/3380/18, провадження № 22-ц/816/4835/19, залишеної без змін постановою Верховного Суду від 08.05.2020 року, з 1982 року ОСОБА_3 переїхала та почала постійно проживати у місті Охтирка. З цього часу членом колгоспу імені Ворошилова ОСОБА_3 не залишалася, оскільки виїхала з села Жовтневе, Охтирського району, Сумської області, та змінила реєстрацію місця свого постійного мешкання. Матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_3 будучи з 1982 року мешканкою міста Охтирка, набувала членство у Агропайовому об`єднанні «Дружба», а також в утвореному у листопаді 1995 року Сільськогосподарському акціонерному товаристві закритого типу «Дружба». Право ОСОБА_3 на отримання земельної частки (паю) не ввійшло до складу спадщини та було припинене у зв`язку з її смертю.

Відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, вирішуючи позов у межах заявлених вимог з урахуванням принципів розумності, справедливості, виваженості, пропорційності, суд приходить до висновку про недоведеність позивачкою набуття її матір`ю за життя права на включення до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, що мають право на отримання земельних часткок (паю), які були передані у колективну власність та у постійне користування Агропайовому об`єднанню «Дружба», а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Також суд не погоджується із доводами позивача про поважність пропуску строку звернення до суду із вказаним позовом, адже останній могло бути відомо про процес розпаювання у вказаному сільськогосподарському підприємстві у 1995 році, а про право на спадкування, яке вона вважає порушеним, з моменту відкриття спадщини.

На підставі вище викладеного, керуючись вимогами ст. 3, 4, 5, 12, 13, 43, 44, 49, 200, 223, 258-259, 265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Охтирської районної ради Сумської області, Охтирської районної державної адміністрації Сумської області, Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області про включення до списку осіб, що мають право на отримання земельної частки (паю) та визнання за спадкоємцем права на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем без відшкодування.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко