У Х В А Л А

Іменем України

15 березня 2021 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Бабко В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про направлення справи за встановленою підсудністю по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Радосинь» про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення коштів.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 23.09.2020 відкрито провадження по справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 26.02.2021 провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Радосинь» про стягнення коштів закрито, оскільки спір виник із корпоративних відносин і належить до юрисдикції Господарського суду, згідно із п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України.

03.03.2021 до суду надійшла заява про направлення справи за встановлено підсудністю від ОСОБА_1 , відповідно до якої просити суд направи справу 754/12041/20 за позовом ОСОБА_1 до Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Радосинь» про стягнення коштів для розгляду до Господарського суду м. Києва.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за частиною першою статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Позивач звернувся до суду з вимогами, які обґрунтовує тим, що в 1997 році на підставі письмової заяви його було прийнято в члени АГК «Радосинь». Відповідно до пунктів 2.2.5 та 29.5 Статуту АГК «Радосинь» від 05.06.1997 позивач повинен був сплатити вступний внесок, що становить солідарну частку вартості об`єктів загального користування, вартість яких не включена до вартості гаражного боксу, Загальні збори (збори уповноважених) членів кооперативу затверджують розмір вступних та пайових внесків, а також внесків на утримання та експлуатацію споруджень кооперативу. Вартість вступного внеску становила 750доларів США, який був сплачений 08.04.1998. Сплачений позивачем вступний внесок в розмірі 750доларів США по курсу НБУ на день оплати була зараховано як пайовий, а ОСОБА_1 було внесено до списку асоційованих членів кооперативу. Однак рішенням відповідача (протокол №4 від 31.08.2018) було припинено членство ОСОБА_1 у кооперативі АГК «Радосинь» унаслідок несплати членських внесків, вилучено перепустку та заборонено в`їзд на територію кооперативу. Тому позивач вважає, що відповідач порушує пункти 6.1.4. та 13.4 статуту (в редакції 2016), оскільки позивач, як асоційований член кооперативу має право одержати пай (пайовий внесок) у разі виходу (припинення членства) з кооперативу АГК «Радосинь»; повернення пайових внесків повинно відбуватися не пізніше одного року, а відлік цього року розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту виключення члена кооперативу з кооперативу.

Корпоративні права характеризуються, зокрема тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами. Відповідно, члени кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Таким чином, враховуючи що спір у цій справі виник у межах господарських правовідносин з управління діяльністю відповідача у зв`язку з порушенням прав колишнього асоційованого члена кооперативу, оскільки паї є джерелом формування майна кооперативу, що в свою чергу пов`язано саме з діяльністю кооперативу, суд дійшов висновку про розгляд цього спору судами господарської юрисдикції.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №805/4506/16-а, від 22.08.2018 у справі № 805/4505/16-а, від 12.06.2019 у справі №344/10480/16-а, від 19.08.2020 року у справі № 640/20847/19.

Відповідно до частин першої, другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України, за змістом частини першої якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до ч.1 ст 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі. У разі надходження до суду справи, що підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, після закриття провадження Верховним Судом чи судом апеляційної інстанції в порядку господарського чи адміністративного судочинства, провадження у справі не може бути закрите з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу.

Враховуючи те, що позов виник у межах господарських правовідносин з управління діяльністю відповідача у зв`язку з порушенням прав колишнього асоційованого члена кооперативу, оскільки паї є джерелом формування майна кооперативу, що в свою чергу пов"язано саме з діяльністю кооперативу, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про направлення справи за встановленою підсудністю є обґрунтованою, а справа за позовом ОСОБА_1 до Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Радосинь» про стягнення коштів підлягає передачі на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Керуючись статтями 255, 256 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про направлення справи за встановленою підсудністю - задовольнити.

Позов ОСОБА_1 до Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Радосинь» про стягнення коштів передати за підсудністю на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Бабко