№ провадження 2/646/1958/2021
Справа № 646/4441/21
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

09.07.2021 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова Шелест І.М., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр агропромислового інвестування «Кредит-Агро» до Держава Україна в особі Слідчого управління ГУНП в Харківській області, Держава Україна в особі Харківської обласної прокуратури, Держава Україна в особі Головного управління ДПС у Харківській області, Держава Україна в особі Головного управління ДКСУ у Харківській області про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

07.07.2021 до Червонозаводського районного суду міста Харкова надійшов вищезазначений позов ТОВ ЦАПІ «Кредит-Агро», в обгрунтування якого позивач зазначив, що у кримінальній справі № 66090435 за ч. 3 ст. 190 КК України слідчим Орджонікідзевського РВ ХМУ ГУМВС в Харківській області Ніколайчуком В.В. було безпідставно накладено арешт на належне ТОВ ЦАПІ «Кредит-Агро» майно - насіння соняшника, ячмінь та пшеницю шляхом ухвалення 09.07.2009 року трьох постанов.

В позовній заяві позивач просить суд скасувати арешт та повернути ТОВ ЦАПІ «Кредит-Агро» зернову продукцію, а саме: 542 344 кг соняшника, 673 286 кг пшениці VI класу, 186 998 кг ячменю III класу, 546 116 кг. ячменю III класу, 200 330 кг. пшениці VI класу, які були арештовані та вилучені у зв`язку з розслідуванням кримінальної справи № 66090435, яка в подальшому була об`єднана з кримінальною справою № 20100121 (якій було присвоєно новий номер кримінального провадження 0000860), передана в прокуратуру Харківської області та постановою прокурора відділу прокуратури Харківської області Таркана О. М. від 17 грудня 2019 року була закрита на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування підвідомчості позовної заяви позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр агропромислового інвестування «Кредит-Агро» 02 лютого 2021 року звернулося до Червонозаводського районного суду м. Харкова з клопотанням про скасування арешту майна. Однак йому було відмовлено у задоволенні заявлених вимог та провадження за розглядом клопотання про скасування арешту майна закрито.

Пунктами 35.1, 35.2 Постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №727/2878/19 від 30.06.2020 передбачено, що КПК 1960 року, так само як і чинний КПК України, не передбачають застосування слідчим, слідчим суддею процесуальних норм у закритій кримінальній справі. Справу про звільнення майна з-під арешту, накладеного в кримінальній справі за правилами КПК 1960 року та незнятого після закриття кримінальної справи постановою слідчого, слід розглядати за правилами цивільного судочинства.

Згідно п. 51 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та незнятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи, слід розглядати за правилами цивільного судочинства.

З урахуванням вказаного, вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.

Відповідна правова позиція сформульована у висновках Великої Палати Верховного Суду, викладених в його постанові від 24 квітня 2019 року у цивільній справі № 2-3392/11 (провадження № 14-105цс19), відповідно до якої:

«Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Отже, порядок скасування арешту майна, що накладений в межах кримінального провадження, встановлено статтею 174 КПК України 2012 року, і відповідно підлягає розгляду за правилами кримінального судочинства.

Проте, арешт на спірну квартиру було накладено не ухвалою слідчого судді, а постановою слідчого під час здійснення досудового слідства у кримінальній справі на підставі положень КПК України 1960 року. При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відтак, позивач вважає, що справа про скасування арешту майна, накладеного постановою слідчого відповідно до положень КПК 1960 року, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним, зокрема, у «шахрайському заволодінні» майном ТОВ «Валтар-агро» і зазначено, що належне підприємству зерно належить ТОВ «Валтар-агро», яке це підприємство передало в заставу ОСОБА_1 .

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18 квітня 2016 року вирок районного суду в частині засудження ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 190 КК України - скасовано, матеріали кримінальної справи в цій частині виділено в окреме провадження та повернуто для додаткового розслідування прокурору Харківської області.

Таким чином, кримінальна справа у відношенні ОСОБА_1 за вчинення шахрайства відносно ТОВ «Валтар-агро» була повернута на додаткове розслідування.

10.08.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості по кримінальному провадженню № 0000860 від 10.08.2016 року за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України відносно ОСОБА_1

17 грудня 2019 року прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області Тарканом О. М. була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000860 від 10.08.2016 року за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (кримінальна справа № 20100121) у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості в суді і вичерпаності можливостей їх отримання.

Повернуті на додаткове розслідування матеріали кримінальної справи слідчим управління ГУНП в Харківській області внесено до ЄРДР за №0000860 від 10.08.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Арешти у кримінальному провадженні №0000860 від 10.08.2016 накледено за правилами КПК 1960 року. На даний час кримінальне провадження №0000860 від 10.08.2016 закрито на підставі п. 3 ч. 1. ст. 284 КПК України.

Отже, кримінальну провадження відносно ОСОБА_1 було закрито за ч. 4 ст. 190 КК України після того, як проведено досудове розслідування за КПК України 2012 року.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно із приписами статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень статті 20 Господарського кодексу України (далі ГК України) держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 у справі № 727/2878/19 вказала, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та незнятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Натомість питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства.

Разом з цим, у постанові від 21.08.2019 у справі № 911/1247/18 Велика Палата Верховного Суду вирішила, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до положень статті 19 ЦПК України, статті 20 ГПК України можуть бути вирішені судом цивільної чи господарської юрисдикції.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Враховуючи суб`єктний склад сторін (юридичні особи), наведені положення законодавства, правові позиції Великої Палати Верховного Суду, суддя вважає, що спір між учасниками справи відноситься до юрисдикції господарського суду.

Даний висновок судді, узгоджується з положеннями Постанови Касаційного господарського суду Верховного Суду від 02.06.2021.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, необхідно відмовити у відкритті провадження та роз`яснити позивачу, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

За таких обставин, у відкритті провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 186, 258, 260, 261,353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр агропромислового інвестування «Кредит-Агро» до Держава Україна в особі Слідчого управління ГУНП в Харківській області, Держава Україна в особі Харківської обласної прокуратури, Держава Україна в особі Головного управління ДПС у Харківській області, Держава Україна в особі Головного управління ДКСУ у Харківській області про звільнення майна з-під арешту,

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Центр агропромислового інвестування «Кредит-Агро», що розгляд його вимог віднесено до суду загальної юрисдикції в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Харківського апеляційного суду.

Суддя І.М. Шелест