Справа № 163/594/21
Провадження № 2/163/182/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2021 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Шеремети С.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутих коштів,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві ОСОБА_1 просить ухвалити рішення про зобов`язання ОСОБА_2 повернути безпідставно набуте майно грошові кошти в сумі 5 202,00 гривень.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 07 жовтня 2019 року помилково через систему онлайн-банкінгу «Приват24» перерахував зі своєї банківської картки № НОМЕР_1 на картку відповідача № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 5 202,00 гривень. Зарахування цих грошових коштів на банківський рахунок відповідача відбулося без будь-якої достатньої правової підстави, оскільки у жодних договірних правовідносинах з останньою він не перебував і не перебуває. У зв`язку із цим відповідач у відповідності до ст.1212 ЦК України зобов`язана повернути йому ці кошти.

Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 31 березня 2021 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до інформації з інтернет-сайту Укрпошти щодо відстеження рекомендованого поштового відправлення копію ухвали суду і примірник матеріалів позову відповідач отримала особисто 05 квітня 2021 року.

28 травня 2021 року на адресу суду надійшла витребувана ухвалою суду від 31 березня 2021 року в порядку ст.84 ЦПК України банківська виписка з карткового рахунку відповідача.

У строк, визначений судом в ухвалі від 31 березня 2021 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подала.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили.

Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 мають в користуванні картки АТ КБ «Приватбанк».

З виписки по картковому рахунку позивача ОСОБА_1 вбачається, що 07 жовтня 2019 року з його картки здійснено переказ грошових коштів в сумі 5 202,00 гривень на картку Приватбану через Приват24, одержувачем яких є відповідач ОСОБА_2 .

Зарахування 07 жовтня 2019 року на картковий рахунок відповідача ОСОБА_2 цих коштів в сумі 5 202,00 гривень, відправником яких є позивач ОСОБА_1 , підтверджується витребуваною судом банківською випискою з карткового рахунку відповідача.

Цільового призначення перерахуваних коштів банківські виписки сторін не містять.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі № 922/3412/17 зроблено висновок про те, що «Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України».

Отже, зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками відповідних правовідносин у майбутньому породження певних цивільних прав та обов`язків.

Положення статті 1212 ЦК України застосовуються, зокрема у випадку якщо поведінка набувача, потерпілого не свідчить про існування та виконання договірного зобов`язання.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Дослідженими у справі доказами достовірно встановлено, що 07 жовтня 2019 року позивач зі своєї банківської картки через Приват24 здійснив переказ грошових коштів в сумі 5 202,00 гривень на картковий рахунок відповідача.

Як на підставу заявлених позовних вимог про зобов`язання відповідача повернути зазначені грошові кошти позивач посилається на те, що ці кошти він перерахував помилко, тобто без будь-якої достатньої на це правової підстави.

Згідно із ст.12 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач відзиву на позов не подала, тим самим не заперечила викладених у позові доводів позивача і в той же час не довела наявності із ним певних договірних правовідносин, які б слугували підставою для здійснення перерахунку на її користь спірних грошових коштів.

Відтак, існування між сторонами будь-яких договірних правовідносини по справі не доведено і судом не встановлено.

У зв`язку із цим наявні підстави вважати, що перерахування позивачем коштів в сумі 5 202,00 гривень на рахунок відповідача відбулося внаслідок помилки позивача.

Таким чином, враховуючи відсутність між сторонами будь-яких договірних правовідносини та неспростовність відповідачем належними, допустимими і достатніми доказами доводів позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог та наявність підстав для застосування у спірних правовідносинах положень ст.1212 ЦК України.

Позивач у позовній заяві просить зобов`язати відповідача повернути йому 5 202,00 гривень як безпідставно набуте останньою майно. Проте з огляду на предмет спору у справі, яким є грошові кошти, суд вважає, що у даному випадку належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача буде стягнення з відповідача цих коштів.

Таке формулювання не виходить за межі заявлених позовних вимог, оскільки також має зобов`язальний (примусовий) характер.

У зв`язку з наведеним позов підлягає задоволенню, а отримані відповідачем на картковий рахунок грошові кошти - стягненню на користь позивача.

Згідно зі ч.1 ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір належить стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 безпідставно отримані грошові коштів в сумі 5 202 (п`ять тисяч двісті дві) гривні.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його складення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд..

Ім`я позивача ОСОБА_1 ; місце проживання - АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Ім`я відповідача ОСОБА_2 ; місце проживання АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Головуючий : суддя С.А.Шеремета