Провадження № 22-ц/801/1470/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач:Матківська М. В.
УХВАЛА

20 липня 2021 рокуСправа № 127/23198/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Матківської М. В.

суддів: Войтка Ю. Б., Сопруна В. В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Егіда К»

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Егіда К» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та вимушеного прогулу, видачу трудової книжки,

встановив:

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ПП «Егіда К» видати ОСОБА_1 належно оформлену трудову книжку з внесеним до неї записом про звільнення, попередньо надіславши поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.

Стягнуто з ПП «Егіда К» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі 57 389,67 грн., компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 2381,65 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 57 389,67 грн., а також 7013,63 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач ПП «Егіда К» подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 лютого 2021 року апеляційну скаргу відповідача залишено без руху та надано відповідачеві строк для усунення недоліків.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 лютого 2021 року визнано наведені ПП «Егіда К» підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції неповажними; відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПП «Егіда К» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2020 року.

Постановою Верховного Суду від 19 травня 2021 року касаційну скаргу ПП «Егіда К» задоволено; ухвалу Вінницького апеляційного суду від 19 лютого 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

У своїй постанові Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції помилково постановив ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження одноособово; поважність наведених підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження має оцінити суд апеляційної інстанції у складі колегії суддів у складі трьох суддів.

Із матеріалів справи вбачається, що 28 січня 2021 року через відділення поштового зв`язку відповідач ПП «Егіда К» подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 лютого 2021 року апеляційну скаргу відповідача залишено без руху з тих підстав, що скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і відповідач не порушує питання про поновлення такого строку, а також скарга не оплачена судовим збором. Відповідачеві надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали та роз`яснено право на звернення до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, вказавши підстави для поновлення такого строку та надавши відповідні докази.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 807 ПП «Егіда К» копію ухвали від 02 лютого 2021 року отримало 08 лютого 2021 року.

08 лютого 2021 року відповідач ПП «Егіда К» подав до апеляційного суду нову апеляційну скаргу (уточнену), в якій просив, зокрема, поновити строк звернення до суду із даною апеляційною скаргою та прийняти уточнену апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 лютого 2021 року в задоволенні клопотання ПП «Егіда К» про поновлення строку звернення до суду із уточненою апеляційною скаргою та прийняття уточненої апеляційної скарги на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2020 року відмовлено; апеляційну скаргу (уточнену) ПП «Егіда К» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2020 року повернуто особі, яка її подала.

16 лютого 2021 року на виконання ухвали Вінницького апеляційного суду від 02 лютого 2021 року відповідач ПП «Егіда К» подав до суду квитанцію № 30757108 від 08 лютого 2021 року про сплату судового збору в сумі 3018,62 грн. та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2020 року.

Підставами для поновлення такого строку відповідач зазначив те, що оскаржуване судове рішення ухвалено 17 грудня 2020 року без виклику сторін. Копію рішення підприємство отримало 24 грудня 2020 року, що підтверджується копією конверта, а тому відповідно до положень ч. 2 ст. 354 ЦПК України вони мали право на безумовне поновлення строку на апеляційне оскарження рішення в строк до 24 січня 2021 року. Апеляційну скаргу підприємством подано 28 січня 2021 року. Пропуск строку на 4 дні зумовлений тим, що директор підприємства ОСОБА_2 , який в силу закону уповноважений представляти інтереси підприємства, в тому числі і в суді, перебував у щорічній відпустці з 06 січня 2021 року до 27 січня 2021 року, а у виконуючої обов`язки директора на період його відпустки ОСОБА_3 відсутні повноваження на підписання та подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Із матеріалів справи слідує, що оскаржуване рішення суд першої інстанції ухвалив 17 грудня 2020 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлений ч. 1 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження рішення (з урахуванням вихідних днів) закінчився в понеділок 18 січня 2021 року.

Частиною другою статті 354 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Копію оскаржуваного рішення учасникам справи суд першої інстанції направив 17 грудня 2020 року, про що свідчить супровідний лист. Докази отримання цієї копії рішення відповідачем ПП «Егіда К» в матеріалах справи відсутні.

Звернувшись до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, відповідач зазначив, що підприємство копію рішення отримало 24 грудня 2020 року, що підтверджується копією конверту.

До клопотання відповідач надав копію конверту, у якому суд першої інстанції надіслав підприємству копію оскаржуваного рішення (рекомендоване відправлення № 738). Згідно інформації на офіційному сайті Укрпошти рекомендоване поштове відправлення із штрих-кодовим ідентифікатором № 738 вручено одержувачу 24 грудня 2020 року.

Отже, відповідно до положень ч. 2 ст. 354 ЦПК України відповідач ПП «Егіда К» мав право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії оскаржуваного рішення, тобто до 25 січня 2021 року, враховуючи, що 23 та 24 січня 2021 року були вихідними днями.

Апеляційну скаргу відповідач подав до суду через відділення поштового зв`язку 28 січня 2021 року, тобто з пропуском зазначеного строку.

Наведені відповідачем у клопотанні підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, а саме перебування директора ПП «Егіда К» ОСОБА_2 у щорічній відпустці з 06 січня 2021 року до 27 січня 2021 року, не можуть вважатися поважними, оскільки вони не є об`єктивно непереборними та такими, що не залежали від волевиявлення відповідача, не пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, а саме звернення до суду із апеляційною скаргою.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Доводи відповідача у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду про відсутність у виконуючої обов`язки директора на період його відпустки ОСОБА_3 повноважень на підписання апеляційної скарги та подання її до суду не заслуговують на увагу, оскільки згідно наданої відповідачем копії наказу ПП «Егіда К» від 06 січня 2021 року № 1/В директору ОСОБА_2 надано щорічну оплачувану відпустку терміном на 24 дні з 11 січня 2021 року до 03 лютого 2021 року та на термін відпустки виконання обов`язків директора покладено на директора виконавчого Сопілко Р.А. Цей наказ не містить застережень про обмеження обсягу повноважень виконуючого обов`язки директора, зокрема, застереження про заборону представництва в судах, заборону оскарження судових рішень у справах за участю ПП «Егіда К» тощо.

Перебування керівника відповідача юридичної особи не позбавляє можливості своєчасно подати апеляційну скаргу особою, яка виконує обов`язки такого керівника на період його відпустки, або через представника, уклавши договір про надання правової допомоги із адвокатом.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що наведені відповідачем у клопотанні причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду не є поважними, оскільки зазначені обставинине є об`єктивно непереборними та такими, що не залежали від волевиявлення відповідача, не пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, а саме звернення до суду із апеляційною скаргою, а безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 357 ЦПК України якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Виходячи із наведених обставин справи, колегія суддів вважає, що застосування процесуальних обмежень при апеляційному оскарженні рішення суду першої інстанції від 17 грудня 2020 року відповідає принципу юридичної визначеності і не може вважатись відмовою у доступі до правосуддя.

Суд зобов`язаний прийняти і розглянути апеляційну скаргу на судове рішення лише за умови дотримання скаржником вимог чинного цивільного процесуального законодавства щодо строків на апеляційне оскарження та за умови відповідності апеляційної скарги формі та змісту, як того вимагає ЦПК України.

Враховуючи викладене, зазначені відповідачем ПП «Егіда К» причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2020 року не можуть бути визнані поважними, а тому у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на це судове рішення слід відмовити.

Керуючись ст. 357, 358 ЦПК України, суд

ухвалив:

Визнати наведені Приватним підприємством «Егіда К» підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2020 року неповажними.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Егіда К» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Егіда К» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та вимушеного прогулу, видачу трудової книжки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідачМ. В. Матківська
СуддіЮ. Б. Войтко
В. В. Сопрун