Справа № 132/4074/20
Провадження № 2/132/224/21
РІШЕННЯ

Іменем України

23.02.2021р. м. Калинівка

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді СЄЛІНА Є.В.,

при секретарі - ГОРДІЄНКО А.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сальницької сільської ради Калинівського району Вінницької області про визнання права на спадщину за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

24.12.2020р. до суду звернулася ОСОБА_1 із цивільним позовом до Сальницької сільради Калинівського району Вінницької області, в якому просить визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який згідно Технічного паспорту, виготовленого 19.10.2020р. Калинівським районним структурним підрозділом Комунального підприємства «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», складається з житлового будинку літ.А, прибудови літ.А1, прибудови літ.а1, тамбуру літ.а2, загальною площею 83,5кв.м., житловою площею 47,1кв.м., сараю з літньою кухнею літ.Б, сараю літ.В, погребу з шиєю літ.П, сараю літ.З, воріт з хвірткою літ.№5, огорожі літ.№4, криниці літ.К, ринкова вартість якого відповідно до Звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, складеного 18.11.2020р. Вінницькою торгово-промисловою палатою, становить 125700,00грн., в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Сальник Калинівського району Вінницької області. В обґрунтування цих вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_2 , після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 . За життя, батько склав заповіт, за яким все своє майно заповів їй. Вона будучи єдиним спадкоємцем за заповітом, спадкове майно фактично прийняла, вступивши у його володіння. З метою оформлення своїх спадкових прав вона звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не має можливості, через що вимушена звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, згідно листа від 25.01.2021р. № 66, в.о.старости Сальницького старостинського округу Калинівської міської ради Вінницької області ВОВК А. просить справу розглянути за відсутності представника Сальницького старостинського округу, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Вимогами ст.ст. 1218 та 1267 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями ч.ч. 3 та 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 15.10.2015р. Виконавчим комітетом Сальницької сільської ради Калинівського району Вінницької області, а факт родинних відносин підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно 03.12.2015р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калинівського районного управління юстиції у Вінницькій області.

Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

За життя, ОСОБА_2 склав заповіт, який 20.09.2011р. посвідчений секретарем виконавчого комітету Сальницької сільської ради Калинівського району Вінницької області Лукіянчук Л.М., та зареєстрований в реєстрі за № 81, згідно якого, заповів все своє майно своїй дочці ОСОБА_1 .

Як вбачається з довідки Виконавчого комітету Сальницької сільської ради Калинівського району Вінницької області від 23.11.2015р. за № 2128, на момент своєї смерті ОСОБА_2 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним за вказаною адресою на момент його смерті проживала донька ОСОБА_1 .

Оскільки ОСОБА_1 на день смерті свого батька ОСОБА_2 проживала за однією адресою, заяву про відмову від спадщини протягом строку, встановленого законом не подала, вона вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , згідно Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 10.01.1990р. Сальницькою сільською Радою народних депутатів на підставі рішення виконкому Калинівської районної Ради народних депутатів № 151 від 27.04.1989р., та зареєстрованого 10.01.1990р. у Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за № 2-309, належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_2 .

Відповідно до Технічного паспорту, виготовленого 19.10.2020р. Калинівським районним структурним підрозділом Комунального підприємства «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», дане нерухоме майно складається з житлового будинку літ.А, прибудови літ.А1, прибудови літ.а1, тамбуру літ.а2, загальною площею 83,5кв.м., житловою площею 47,1кв.м., сараю з літньою кухнею літ.Б, сараю літ.В, погребу з шиєю літ.П, сараю літ.З, воріт з хвірткою літ.№5, огорожі літ.№4, криниці літ.К, ринкова вартість якого відповідно до Звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, складеного 18.11.2020р. Вінницькою торгово-промисловою палатою, становить 125700,00грн.

Згідно до вимог ст.7 Конституції СРСР (1936 року), колгоспним двором є родинно-трудове об`єднання осіб, всі або більшість працездатних членів якого є членами колгоспу, беруть участь особистою працею в колгоспному виробництві, отримують основні доходи від суспільного господарства колгоспу і, крім того, ведуть особисте підсобне господарство на присадибній ділянці.

Відповідно до ст.ст.120, 123 ЦК УРСР (1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлювався виходячи з рівності часток усіх членів двору.

Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме зокрема право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р. не втратили права на частку в його майні.

Згідно роз`яснень, викладених в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983р. «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в п.6 постанови № 20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст.563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підставі до 01.07.1990р.

Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1216-1218, 1273, 1296 ЦК України, ст.ст.12, 80, 81, 82, 200, 206, 211, 247, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сальницької сільської ради Калинівського району Вінницької області про визнання права на спадщину за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою села Сальник Калинівського району Вінницької області, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який згідно Технічного паспорту, виготовленого 19.10.2020р. Калинівським районним структурним підрозділом Комунального підприємства «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», складається з житлового будинку літ.А, прибудови літ.А1, прибудови літ.а1, тамбуру літ.а2, загальною площею 83,5кв.м., житловою площею 47,1кв.м., сараю з літньою кухнею літ.Б, сараю літ.В, погребу з шиєю літ.П, сараю літ.З, воріт з хвірткою літ.№5, огорожі літ.№4, криниці літ.К, ринкова вартість якого відповідно до Звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, складеного 18.11.2020р. Вінницькою торгово-промисловою палатою, становить 125700,00грн., в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Сальник Калинівського району Вінницької області.

Рішення може бути переглянуте за нововиявленими або виключними обставинами з підстав, визначених ст.423 ЦПК України, за заявою, поданою у строк, передбачений ст.424 ЦПК України, в порядку ст.425 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

Суддя