Справа № 526/1210/21
Провадження № 2/526/508/2021
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 липня 2021 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Киричка С.А.,

за участю секретаря Широколави О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадячі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» про захист прав споживачів,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» про захист прав споживачів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. Так, між ОСОБА_1 та ТОВ "Гоуфінгоу" було укладено договір №/358010 від 03.01.2021 року, відповідно до якого він отримав кредит на суму 2000 грн. Однак, ознайомившись зі змістом договору, ОСОБА_1 вважає, що укладений договір є недійсним, вказуючи на порушення його прав як споживача. На підставі викладеного, позивач просить ухвалити рішення, яким Договір позики визнати недійсним.

19 травня 2021 року у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В судове засідання позивач не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити.

Представники відповідача в судове засідання ТОВ «Гоуфінгоу» не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Окрім того, відповідач надав відзив, відповідно до якого вважає позовні вимоги ОСОБА_1 незаконними та необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню.

Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що 03.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №/358010 відповідно до якого, фінансова установа зобов`язалась надати позичальнику кредит без конкретної споживчої мети (шляхом перерахування на банківську картку) на суму 2000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі, визначеному п.1.3 Договору.

Строк платежу за Договором закінчився 01.02.2021 року, а позивач не виконав свої зобов`язання та не повернув кредит і не сплатив проценти.

За приписами ст. ст. 627,628,629 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно положень ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Відповідно до ч. ч. 1-3, 5 вказаної статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, а волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частинами 1, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1, 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно ст. ст. 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, та встановлюють для них систему (способи) захисту.

Якщо автором створюються ідентичний за документарною інформацією та реквізитами електронний документ та документ на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу. Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Електронна копія електронного документа засвідчується у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Так, 03.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» (далі - «Товариство») з однієї сторони та ОСОБА_1 (далі - «Позичальник», «Позивач»), з другої сторони, разом по тексту - «Сторони» було укладено Договір №/358010 від 03.01.2021 про надання кредиту на суму 2000 грн 00 коп (далі - «Договір») зі сплатою процентів строком на 30 днів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Позичальника , що засвідчує факт укладання між ними кредитного договору у формі електронного документу.

ПРАВИЛА НАДАННЯ ГРОШОВИХ КОШТІВ У ПОЗИКУ, В ТОМУ ЧИСЛІ НА УМОВАХ ФІНАНСОВОГО КРЕДИТУ ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Гоуфінгоу» визначають порядок і умови надання Товариством грошових коштів у кредит та згідно п. 1.5 Договору є невід`ємною частиною цього Договору. Правила розміщені на сайті Товариства за посиланням: https://gofingo.ua у загальному доступі для ознайомлення всіх зацікавлених осіб і є публічною офертою Товариства до укладання договору.

Позивач добровільно за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт Товариства: www.gofingo.ua обрав для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначила свої персональні дані в тому числі і банківську картку на яку в подальшому отримав грошові кошти у сумі 2000 грн. 00 коп, пройшла декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини з Товариством та уклала кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу.

Вищевикладене ще раз підтверджує те, що волевиявлення Позивача було вільним і відповідало його внутрішній волі, відповідно до ст. 203 ЦК України.

Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст.207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми, що спростовує необґрунтоване твердження Позивача.

На підставі вищевикладеного, ініціатором щодо укладення кредитного Договору був Позивач, маючи необмежену кількість часу для ознайомлення з умовами та порядком співпраці з Фінансовою установою самостійно визначив підходящу дату укладення Договору, а шляхом отримання від Товариства кредитних коштів та внесення грошових коштів в рахунок погашення заборгованості, повністю погодився з умовами кредитного Договору, тому посилання Позивача в позовних вимогах на аргументи, які ґрунтуються на припущеннях, як доказ щодо недійсності Договору є необґрунтованими.

Відповідно до Загального порядку дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з метою акцепту оферти та укладення електронного договору , Позичальник запрошується для переходу на сторінку для ознайомлення з офертою, яка містить у собі всі істотні умови договору та додатково повідомляється СМС повідомленням, на номер телефону, вказаний Позичальником у Заявці на кредит.

На цьому етапі інформаційно-телекомунікаційна система Товариства формує та надає Позичальнику на ознайомлення індивідуальну частину договору з Позичальником, шляхом підстановки у типовий договір, погоджений Національною комісію, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг, введених Позичальником в Заявку на кредит даних.

Індивідуальна частина договору є офертою Товариства, відповідно до статті 641 Цивільного кодексу України та частини 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Позичальник має можливість завантажити собі на персональній комп`ютер проект договору (оферту) в електронному вигляді, як це передбачено абзацом 2 частини 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Одночасно з переходом на сторінку ознайомлення з офертою, Товариством генерується та відправляється, на номер телефону вказаний Позичальником в Заявці на кредит, персональний одноразовий ідентифікатор, який використовується Позичальником для підписання електронного договору.

У разі якщо Позичальник не бажає приймати оферту він тисне кнопку «НІ».

Після чого Позичальник повідомляється про можливість повторно подати Заявку на кредит, при цьому Позичальник має право змінити істотні умови договору.

Отже, інформаційно-телекомунікаційною системою Товариства роз`яснюється Позичальнику, що у разі його згоди з офертою Товариства та виявлення бажання укласти електронний договір він має вчинити дію в інформаційно телекомунікаційній системі щодо прийняття оферти Товариства, а саме ввести одноразовий ідентифікатор отриманий від Товариства у відповідне поле в інформаційно - телекомунікаційній системі та натиснути кнопку «ТАК», що одночасно є підписанням договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, як і було зроблено Позивачем, тобто введення у відповідне поле одноразового ідентифікатора та перерахування Товариством грошових коштів на банківський рахунок Позичальника.

Введення одноразового персонального ідентифікатора і є вчиненням дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, а саме - акцептом в розумінні ч. 3 п. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

У разі вчинення дій спрямованих на прийняття оферти, Позичальник повідомляється про те, що Товариством ініційовано грошовий переказ за реквізитами електронного платіжного засобу, вказаного Позичальником в Заявці на кредит.

Одночасно з підписанням договору, Товариство відправляє на електронну адресу, вказану Позичальником у Заявці на кредит, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та з вкладеним в нього примірником електронного договору, у формі що унеможливлює зміну його змісту.

Інформаційно-телекомунікаційна система Товариства повідомляє Позичальника про успішне проходження транзакції переказу коштів.

З цього моменту електронний договір вважається укладеним, в силу положень частини 2 статті 640 та статті 1046 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до п.2.3 Договору оферти сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Товариством в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Кредитний договір №/358010 від 03.01.2021 було підписано Позивачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор було направлено Позичальнику 03.01.2021 10:10:31 на номер мобільного телефону вказаний ним під час заповнення заявки на отримання кредиту НОМЕР_1 , одноразовий персональний ідентифікатор було введено Позивачем у відповідне поле в інформаційно- телекомунікаційній системі Товариства 03.01.2021 10:27:08, після чого Позивач натиснув кнопку «ТАК», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відразу після вчинених дій, 03.01.2021 Товариством було перераховано грошові кошти у сумі 2000 грн 00 коп на банківську карту № НОМЕР_2 , що належить Позивачу, що слугує доказом того, що Позивач акцептував оферту Відповідача.

Таким чином, твердження Позивача про те, що порядок акцептування пропозиції Товариства не відповідає положенням ЗУ «Про електронну комерцію» є такими, що не відповідають дійсності, повністю спростовуються викладеним вище, перекручують дійсність обставин справи та вводять суд в оману.

Позивач посилається у позовній заяві на ЗУ «Про споживче кредитування», однак, відповідно до пункту 1 частини 2 статі З ЗУ «Про споживче кредитування» у редакції від 19.01.2020 року, що діяла на момент укладання Договору, Закон не поширюється на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору №/358010 від 03.01.2021 року кредит надається строком на 30 днів, а п.1.1 передбачено, що позичальнику надається фінансовий кредит .

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика включає:

вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції;

будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» Підприємницька практика вважається такою, що вводить в оману, якщо вона спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, шляхом надання йому неправдивої чи неповної інформації або ненадання інформації про:

- основні характеристики продукції, такі як: її наявність, переваги, небезпека, склад, методи використання, метод і дата виготовлення або надання, поставка, кількість, специфікація, географічне або інше походження, очікувані результати споживання чи результати та основні характеристики тестів або перевірок товару;

- гарантійний строк та гарантійне обслуговування продукції;

- будь-які застереження щодо прямої чи опосередкованої підтримки виробником продавця або продукції;

- спосіб продажу, ціну або спосіб розрахунку ціни, наявність знижок або інших цінових переваг;

- умови оплати, доставки, виконання договору купівлі-продажу;

- потреби у послугах, заміні складових чи ремонті;

- місце розташування і повну назву продавця, а в разі потреби - місце розташування і повну назву особи, від імені якої виступає продавець;

- характер, атрибути та права продавця або його агента, зокрема інформації про його особу та активи, кваліфікацію, статус, наявність ліцензії, афілійованість та права інтелектуальної або промислової власності, його відзнаки та нагороди;

- небезпеку, що загрожує споживачу у зв`язку з покупкою та/або використанням продукції;

- права споживача, у тому числі право відмовитися від продукції (для відповідних видів товарів, робіт і послуг), право на заміну продукції або відшкодування збитків.

Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Підприємницька практика, яка істотно спотворює або може істотно спотворити економічну поведінку лише чітко визначеної (окремої) групи споживачів, особливо вразливих до такої діяльності через їх розумові або фізичні вади, вік чи довірливість, у разі якщо продавець мав об`єктивну можливість передбачити їх поведінку та особливості, має оцінюватися з точки зору середньостатистичного представника такої групи, а також з урахуванням припущення, що, зважаючи на викладені обставини, можливість здійснити свідомий і компетентний вибір відсутня і споживач помиляється при вчиненні правочину щодо обставин, які мають істотне значення. Зазначені умови не стосуються законної рекламної діяльності, у тому числі створення заяв або виразів, які не можуть бути сприйняті буквально.

Згідно пункту 1.5 Договору, невід`ємною частиною цього Договору є «Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГОУФІНГОУ» (далі - «Правила»), Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Товариства: www. gofingo.ua .

Інформація надана Фінансовою установою з дотриманням всіх вимог законодавства, виклавши їх в чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому саме Позивач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті Фінансової установи. Правила Фінансової установи в розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення Договору кредиту, визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію для укладення Договору.

Позивач вчинив певну сукупність дій, спрямовану на отримання кредиту від Фінансової установи, тобто Позивач самостійно для себе визначив необхідний для нього обсяг часу для ознайомлення з умовами Договору, після чого проявив намір вступити з Відповідачем в договірні відносини на умовах визначених Правилами. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» вказує, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправления (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправления (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправления (відсилання) до такого документа, якщо Сторони електронного договору мали змогу ознайомитись з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним, в т.ч умов.

Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Позивача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Згідно зі ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ст.ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207,208,516,1054,1055 ЦК України, ст.ст.2,5,10,12,258,259,263-265,268, 274-279 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» про захист прав споживачів відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.07.2021 року.

Суддя: С. А. Киричок