Справа № 297/221/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 липня 2021 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Готра Т.Ю., Мацунич М.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 04 березня 2021 року у справі № 297/221/21 (Головуючий: Ільтьо І.І.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2021 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру стягуваних аліментів, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивовано тим, що заочним рішенням Берегівського районного суду від 01 листопада 2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого, для дитини відповідного віку, і до досягнення донькою повноліття.

Позивач вважає, що визначений розмір аліментів, в твердій грошовій сумі 1000 гривень, є недостатнім для забезпечення дитини, крім того відповідач працює у Чехії та отримує відповідну заробітну плату європейського рівня. Враховуючи існуючі ціни, у тому числі на товари харчування, одяг, іграшки та ліки, аліменти в розмірі 1 00 грн. не відповідають сучасним реаліям та за них неможливо належним чином утримувати дитину відповідного віку. Відповідач будь-якої іншої допомоги в утримуванні та вихованні дитини окрім аліментів не надає.

Враховуючи наведене, позивач просила збільшити розмір аліментів які стягуються на підставі рішення Берегівського районного суду від 01.11.2017 року та стягувати з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 3 000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 500 грн. за витрати на правничу допомогу.

Рішенням Берегівського районного суду від 04 березня 2021 року позов задоволено.

Збільшено розмір стягнених аліментів встановлених рішенням Берегівського районного суду від 01 листопада 2017 року та стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі по 3000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого, для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до її повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 2500 грн. за надання правничої допомоги.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 908 грн.

Ухвалою Берегівського районного суду від 12 квітня 2021 року виправлено допущену описку у резолютивній частині рішення Берегівського районного суду від 04 березня 2021 року, зазначивши правильним прізвищем позивача « ОСОБА_2 », а не як зазначено у резолютивній частині рішення « ОСОБА_4 »

Не погоджуючись із даним рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу у якій просить рішення Берегівського районного суду від 04 березня 2021 року в частині збільшення розміру аліментів змінити, стягнувши з нього аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. щомісячно, та в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесених нею витрат на професійну правничу допомогу змінити, стягнувши з ОСОБА_1 понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 1 000 грн.

ОСОБА_1 вважає, що зазначене рішення суду є незаконним і необґрунтованим ухваленим з порушенням норм процесуального та матеріального права, так як суд першої інстанції розглянувши справу до закінчення встановленого ним же строку на подання відзиву на позовну заяву фактично позбавив відповідача можливості подати відзив, тим самим порушив його процесуальні права. Що стосується заявленого позову, ОСОБА_1 зазначає, що ніколи не переставав дбати про малолітню доньку, позивачці продовжує допомагати в її утриманні. Твердження позивача про те, що відповідач працює в Чехії та отримує заробітну плату в розмірі еквівалентному близько 20 000 грн. не підтверджені жодним доказом, як і не підтверджено доказами покращення матеріального стану відповідача. Відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання своєї доньки в розмірі 2 000 грн., проте сплачувати аліменти в більшому розмірі він наразі не має можливості.

З приводу стягнення з відповідача витрат на професійну допомогу в розмірі 2 500 грн. зазначає, що як вбачається з рішення суду першої інстанції, дана цивільна справа, розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження без виклику та повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, і дана позовна вимога нічим не обґрунтовується.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 24 травня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та надано учасникам справи строк для надання відзиву на апеляційну скаргу, яким сторони не скористалися.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим Виконавчим комітетом Великобийганської сільської ради Берегівського району Закарпатської області 18 серпня 2016.

Заочним рішенням Берегівського районного суду від 01 листопада 2017 року, шлюб, зареєстрований між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 16 квітня 2016 року виконавчим комітетом Великобийганської сільської ради Берегівського району, актовий запис № 3 розірвано та стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку.

ОСОБА_7 звернувшись до суду з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів, позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 3 000 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_1 погоджується сплачувати аліменти у розмірі 2 000 грн., оскільки можливості сплачувати 3 000 грн. наразі не має.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року4, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, та застосовується, зокрема, для загальної оцінки рівня життя в Україні, що є основою для реалізації соціальної політики та розроблення окремих державних соціальних програм (ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум»).

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень.

Таким чином, державою щорічно встановлюється прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення для загальної оцінки рівня життя в Україні. Зважаючи на щорічне зростання прожиткового мінімуму, не потребує доведення той факт, що вартість життя щорічно зростає, що впливає на матеріальний стан позивача.

Оскільки, розмір аліментів 1 000 грн. на дитину не є достатнім для забезпечення дитини, для підтримання рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а тому суд першої інстанції з урахуванням фактичних обставин справи, динаміки значення базового соціального стандарту, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, вірно визначив розмір аліментів у твердій грошовій сумі 3 000,00 грн., щомісячно.

Що стосується стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн, слід зазначити наступне.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною четвертою статті 137 ЦПК передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, дана цивільна справа була розглянута судом в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, тобто позивач та її представник ОСОБА_8 участі у розгляді справи не брали.

Зважаючи на складність даної справи, часу витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг, судова колегія вважає, що стягнуті з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн. є не обґрунтованими.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції у частині стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 2500 грн. за надання правничої допомоги підлягає скасуванню і з ухваленням нового рішення у цій частині відповідно до п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 376 ЦПК України, яким стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_2 , 1000 грн. за надання правничої допомоги.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 04 березня 2021 року у частині стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 2500 грн. за надання правничої допомоги скасувати і в цій частині заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 задовільнити частково, стягнувши з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_2 , 1000 грн. за надання правничої допомоги.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 липня 2021 року.

Головуючий

Судді: