ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 березня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/7294/20

Головуючий у першій інстанції Супрун О. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/273/21

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Шарапової О.Л., Бечка Є.М.,

за участю секретаря Шапко В.М.,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ,

на заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 листопада 2020 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 24.11.2020, м. Чернігів,

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 р. ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , в якому, уточнивши позовні вимоги, просила стягнути з останнього 1/2 частину витрат, понесених нею на оплату навчання їхньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 9500 грн 00 коп., та 1/2 частину витрат, понесених нею ж на оплату вартості проживання доньки у гуртожитку навчального закладу за період з 01.09.2019 по 30.06.2020 в розмірі 2600 грн 00 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтуванні позову зазначено, що ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_2 у фактичних шлюбних відносинах, від яких народилася донька ОСОБА_3 . Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.09.2008 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на цю доньку у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ОСОБА_2 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.04.2008 р. і до досягнення донькою повноліття. З 01.09.2019 ОСОБА_3 навчається в Національному університеті харчових технологій на денній формі навчання, вартість якого за період з 01.09.2019 по 30.06.2023 становить 76000 грн 00 коп. За перший курс навчання позивач сплатила 19000 грн 00 коп., а за проживання доньки у гуртожитку навчального закладу вона сплатила 5200 грн 00 коп.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив з того, що навчання у вищих навчальних закладах для здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, що дають підстави для стягнення з батьків додаткових витрат на утримання дитини. Крім того, позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини при наявності можливості проходження навчання в державних закладах освіти, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення та ухвалити рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- в силу ст. 188 СК України навчання доньки в Національному університеті харчових технологій є особливою обставиною, що потребує додаткових витрат на доньку, це навчання є вибором останньої, а тому згода/незгода батька на її навчання не може стати причиною звільнення його від обов`язку утримання дитини та позбавлення її права на отримання належної освіти;

- відмовляючи у задоволенні позову, суд І інстанції проігнорував положення ст. 18 Конвенції про захист прав дитини. У той же час посилання суду на правову позицію Верховного Суду, висловлену у справі № 336/1488/19, є хибним, так як спірні правовідносини у тій і цій справі не є подібними;

- суд І інстанції не врахував, що відповідач не надав відзиву на позов, не заперечив проти його задоволення.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

У справі встановлено таке.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва відповідного змісту (арк. 8).

03.09.2008 Деснянським районним судом м. Чернігова видано виконавчий лист № 2-3760/08 на підставі рішення суду, яким стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше за 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.04.2008 до досягнення дитиною повноліття (копія цього листа на арк. 9).

Копією довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 17.08.2020 № 14971 підтверджується, що ОСОБА_1 проживає разом дочкою ОСОБА_3 (арк.10).

Відповідно до копії довідки Національного університету харчових технологій від 11.08.2020 № 26/1-72, остання є студентом ІІ курсу денної форми навчання цього закладу; вона навчається за кошти фізичної особи з 01.09.2019; навчання закінчується 30.06.2023 (арк. 11).

Відповідно до п. 5.2 договору № 519-ХЕд003 про надання освітньої послуги між Національним університетом харчових технологій та ОСОБА_1 від 08.08.2019, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання на момент укладення договору становить 76000 грн 00 коп.; пунктом 5.3 цього договору визначено вартість навчання за перший календарний рік у розмірі 19000 грн 00 коп. (його копія на арк. 12-13).

Згідно з дублікатами квитанцій від 17.08.2020, ОСОБА_1 сплатила на виконання вищевказаного договору 19000 грн 00 коп. (їх копії на арк. 14).

Копією дубліката квитанції № 0.0..1 від 17.08.2020 підтверджується оплата ОСОБА_1 за проживання доньки в гуртожитку у розмірі 5200 грн 00 коп. (арк. 15).

Аналізуючи надані докази і норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Частина 1 ст. 6 вказаного Кодексу приписує, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Як на дату звернення ОСОБА_1 до суду, так і на час виникнення й тривання спірних правовідносин донька сторін ОСОБА_3 досягла повноліття, втративши статус дитини. Тому вказана у попередньому абзаці правова норма на ці правовідносини не поширюються.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину, правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються гл. 16 згаданого Кодексу. Ця глава передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів, розмір яких визначається з врахуванням вартості навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (ст.ст. 199, 200, 201). Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Отже у справі, яка переглядається, висновок суду І інстанції про необхідність відмови у задоволенні позову є вірним, але мотиви, з яких він дійшов цього висновку, є хибними. Тож оскаржуване рішення підлягає зміні в частині мотивів відмови у задоволенні позову й залишенню без змін в іншій частині.

Оскільки розгляд справи не закінчився задоволенням позовних вимог ОСОБА_1 , то підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 376 ч. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 листопада 2020 року змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позову і відмовити у його задоволенні з мотивів, викладених у цій постанови.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, до Верховного Суду протягом 30 днів з дня її складення.

Головуючий: Судді: