Справа № 183/323/21
№ 2/183/1947/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря судового засідання Устименко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, про визнання права на земельну частку (пай), -

встановив:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай), із земель колишнього КСП «Зоря».

В обґрунтування свого позову, позивач зазначає, що в період з 14.03.1992 року по 20.05.1995 рік вона працювала та була членом колгоспу «Зоря» в м.Перещепине, яке в подальшому було перейменоване в КСП «Зоря».

01.02.1994 року КСП «Зоря» отримало Державний акт на право колективної власності на землю серії ДП Нв № 000002, позивач була внесена до Списку членів КСП «Зоря» для виділення земельної частки під НОМЕР_2.

Позивач зазначає, що не отримувала сертифікат на право на земельну частку (пай), а в подальшому не отримувала Державний акт на право приватної власності на землю, оскільки під час розпаювання земель керівництво КСП «Зоря» повідомило її про відсутність у неї права на пай.

До моменту отримання відповіді з Головного управління Держгеокадстру у Дніпропетровській області про наявність її імені у списку осіб для наділення земельною часткою (паєм), позивач не була обізнана достовірно про наявність таких обставин, тому посилаючись на вимоги Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указ Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», Постанову Верховної ради України № 2200 від 13,03,1992 року «Про прискорення за реформи та приватизації землі», ст. 25 ЗК України, просить визнати за нею право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Зоря».

Ухвалою суду від 22 січня 2020 року відкрите провадження по справі (а.с. 10).

У відзиві на позов Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що вони не являються належним відповідачем.

Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник до початку розгляду справи по суті звернулася із заявою про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала.

Перещепинська міська рада звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, заперечень проти позову повноважним представником не подано.

Представник Новомосковської РДА в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, причина неявки суду не відома.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

Суду надана копія трудової книжки, виданої на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до якої остання в період з 14.03.1992 року по 20.05.1995 рік вона працювала в колгоспі «Зоря» дояркою (а.с. 5).

15 січня 2008 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , внаслідок чого їй було присвоєне прізвище ОСОБА_2 (а.с. 6).

На запит ОСОБА_1 , Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (відділ у Новомосковському районі) повідомила, що відповідно до списку членів КСП «Зоря» Новомосковського району для виділення земельної частки, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Серії ДПН в № 000002 від 01.02.1994, яким посвідчене право колективної власності на землю за КСП «Зоря», за № НОМЕР_2 зазначене прізвище ОСОБА_2 (а.с. 7).

Матеріали справи, а також відповідь Перещепинської міської ради свідчить про те, що ОСОБА_2 не отримувала сертифікат на земельну частку (пай).

Правовідносини щодо визнання права на земельну частку (пай) врегульовані наступними нормами закону.

Згідно статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі, пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно зі статтями 22, 23 ЗК України та відповідно до вище зазначеного указу особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Як зазначалося вище, суду не надано даних про отримання ОСОБА_2 відповідного сертифікату на право на земельну частку (пай), як і не встановлено доказів набуття права власності на земельну ділянку.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, суду доведено, що позивач, будучи членом КСП «Зоря» на момент отримання Державного акту на право колективної власності на землю, на законних підставах набула право на земельну частку (пай), а тому за нею повинно бути визнане право на отримання земельної частки (паю), із земель колишнього КСП «Зоря».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12,76,81,89,263,265 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, про визнання права на земельну частку (пай), - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право на отримання земельної частки (пай), розташованої на території Новомосковського району Дніпропетровської області, із земель колишнього КСП «Зоря» Новомосковського району Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Сорока.