Справа № 712/8019/18
Провадження № 2-з/712/6/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2021 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді Романенко В.А.

за участю секретаря Назаренко М.О.

розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката позивача ОСОБА_1 - Яцюка Максима Васильовича про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Черкаської міської ради про встановлення місця проживання дітей та позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: орган опіки та піклування Черкаської міської ради, орган опіки і піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення місця проживання дітей.

04.02.2021 року адвокат Яцюк Максим Васильович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що позивач з березня 2019 року не бачив і не чув своїх дітей. Відповідач, використовуючи договір про встановлення порядку спілкування батька з дітьми (міститься в матеріалах справи), вивезла дітей з України до Чеської республіки. Після невдалих дій щодо переїзду з Чеської республіки в Ізраїль, відповідач переїхала до Російської федерації. Відповідач зареєструвала своє місце проживання в м. Балашиха (відповідні докази містяться в матеріалах справи). На даний час позивачу невідомо місце проживання відповідача та дітей сторін. При цьому, відповідач перебуває на території України, але не повідомляє позивачу про місце проживання дітей, не надає доступу до них, навіть, за допомогою телефонних розмов або розмов за допомогою мессенджерів Вайбер, Телеграм, Скайп чи інших. Більше того, позивачу невідомі контакти відповідача, за допомогою яких він зміг би дізнатися про дітей, про їх здоров`я та взагалі про стан дітей.

Предметом позову позивача є встановлення місця проживання з батьком за місцем реєстрації проживання дітей. Під час розгляду подібних справ найпершу увагу слід звертати на інтереси дітей, а не батьків. При цьому, висновком служби у справах дітей Черкаської міської ради (міститься в матеріалах справи) встановлено про доцільність встановлення місця проживання дітей з батьком.

Зважаючи, що судовий розгляд позову вже відбувається понад півтора роки і невідомо, коли рішення набере законної сили, внаслідок тривалого судового розгляду та позбавлення відповідачем будь-якого зв`язку позивача зі своїми дітьми, відбувається втрата психоемоційного зв`язку батька з дітьми. 15.11.2019 року біля приміщення Дарницького ДМС у м. Києві, відповідач повідомила особисто позивачу, що діти думають, що батько пішов до іншої «тьоті» та забув про них, не бажає піклуватися про дітей та не бажає їх утримувати. Позивачу невідомо чи дійсно дітям надана відповідна неправдива інформація. Для заперечення відповідних думок, для забезпечення підтримання особистих відносин батька з дітьми, для контакту батька з дітьми, для забезпечення відсутності погіршення психоемоційного зв`язку батька з дітьми до винесення рішення по справі слід забезпечити позов, адже у випадку задоволення первісного позову може виникнути утруднення виконання рішення суду або взагалі неможливість його виконання.

Позивач бажає забезпечити позов шляхом наявності контакту батька з дітьми у вигляді забезпечення контакту у вигляді телефонних розмов чи за допомогою інших сучасних засобів зв`язку (Skype, Viber, Telegram тощо).

В часи карантинних обмежень вказане спілкування відповідатиме інтересам дітей щодо захисту їх здоров`я.

Зауважує, що на даний час в матеріалах справи містяться відомості про перебування ОСОБА_3 та дітей в Ізраїлі. Докази надані її адвокатом. Вказані факти підтверджено з боку Міністерства Юстиції України під час вирішення питання щодо заяви ОСОБА_1 про сприяння повернення дітей в Україну.

Дійсно, ОСОБА_4 навчається у зазначеній школі. В той же час, спілкування з нею батько може проводити лише з відеозаписом свого звернення до дітей, що і було здійснено за допомогою представника юстиції Ізраїлю та вчительки ОСОБА_5 . В той же час, відповідач заборонила ОСОБА_6 дивитися відеозапис з її батьком. На даний час, ОСОБА_3 забороняє своїм дітям будь-яке спілкування з батьком засобами телефонного або інтернет зв`язку без повідомлення причин. Все спілкування, як нею зазначено, можливе лише через вчителя ОСОБА_5 і засобами відеозапису. Вказане не може вплинути належним чином на відновлення психоемоційного зв`язку між батьком та дітьми, а стосовно ОСОБА_7 на відновлення зв`язку.

Таким чином, незрозумілі дії відповідача, яка в порушення будь-яких норм, вивезла дітей до Ізраїлю, порушують права дітей та права батька. Відсутність будь-якого спілкування може позбавити батька на виконання рішення суду щодо проживання дітей з ним або утруднити виконання рішення внаслідок порушення психоемоційного зв`язку між батьком та дітьми, імовірною тривалою необхідністю відновлення такого зв`язку.

Враховуючи вимоги закону щодо права батьків на особисте спілкування з дитиною/дітьми, відсутність будь-яких випадків, коли законом обмежено право позивача на спілкування з доньками, наявність дій відповідача щодо перешкоджання спілкування та будь-яких контактів дітей з батьком просить забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення місця проживання дітей шляхом встановлення зустрічей батька зі своїми доньками один раз на тиждень кожної п`ятниці з 15-00 до 17-00 в приміщенні служби у справах дітей Черкаської міської ради за присутності працівника Служби або психолога без присутності будь-яких інших осіб, а також встановлення заборони ОСОБА_3 вчинення дій щодо перешкоджання неповнолітнім ОСОБА_8 , ОСОБА_6 у спілкуванні з батьком ОСОБА_1 у вигляді телефонних розмов чи за допомогою інших сучасних засобів зв`язку (Skype, Viber, Telegram тощо).

Окремо просить - роз`яснити ОСОБА_3 , що в порядку виконання ухвали суду вона зобов`язана протягом десяти днів з дня особистого одержання або одержання через свого адвоката копії цієї ухвали повідомити ОСОБА_1 (письмово чи за тел.: НОМЕР_1 або через представника за тел.: НОМЕР_2 - адвокат Яцюк Максим Васильович) номер телефону, за яким ОСОБА_1 може зв`язуватися для спілкування зі своїми доньками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а підтвердження такого повідомлення надати суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Розгляд заяви здійснювався без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Дослідивши заяву, суд вважає, що у задоволенні заяви необхідно відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову, перелік яких визначений статтею 150 цього Кодексу, а також інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 частини першої статті 150 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивач за первісним позовом у своєму позові просить визначити місце проживання дітей з батьком.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, які в подальшому можуть унеможливити виконання рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вимога про забезпечення позову у такий спосіб, як визначено заявником на думку суду, виходить за межі предмету позову. Окрім цього, відсутні причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов саме у спосіб, визначений позивачем, тобто об`єктивні обставини та припущення щодо обставин, що мають реальну загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Вид забезпечення позову повинен бути адекватним позовним вимогам.

З огляду на викладене, з урахуванням необхідності збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску, у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Заявлені вимоги про забезпечення позову, в даному випадку взагалі не можна віднести до видів забезпечення позову, оскільки такі вимоги є способами захисту у відповідності до положень ст. 5 ЦПК України і тому не можуть бути застосовані як вид забезпечення позову, враховуючи, що способи захисту визначаються позивачем у позовній заяві та мають розглядатись у позовному провадженні, результатом якого є прийняття відповідного рішення суду щодо заявлених позовних вимог.

З огляду вищевикладене суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-153, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання адвоката позивача ОСОБА_1 - Яцюка Максима Васильовича про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: