ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/789/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М.

секретар судового засіданняЧебан О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/14203/20 за апеляційною скаргою Хмельницької міської ради на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2021 року в складі судді Стефанишина С.Л. у цивільній справі за позовом Хмельницької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року Хмельницька міська рада звернулася до суду з позовом про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.

На підтримання заявлених позовних вимог позивач зазначав, що з 2009 року ОСОБА_1 є власником приміщення гаража загальною площею 269,8 кв.м. по АДРЕСА_1 на підставі Договору дарування від 30 січня 2009 року. Рішенням постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва від 26 квітня 2016 року ОСОБА_1 було надано дозвіл на збереження самовільного будівництва нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 . Після набуття права власності на приміщення гаража, з 2009 року ОСОБА_1 використовувала земельну ділянку по АДРЕСА_1 без правовстановлюючих документів, не сплачувала за таке користування кошти та договір оренди земельної ділянки не укладала.

Позивач вказував, що ця земельна ділянка є сформованою, її площа складає 449 кв.м., проте ОСОБА_1 не є ні власником, ні постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати земельного податку, тому єдиною формою плати за землю для неї, як землекористувача є орендна плата.

Отже, Хмельницька міська рада просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 55557 грн. 23 коп. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , як шкоду, що заподіяна на земельних ділянках комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність, внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву без спеціального дозволу.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2021 року вказаний позов було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Хмельницької міської ради 12275 грн. 65 коп. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , як шкоду, що заподіяна на земельних ділянках комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність, внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву без спеціального дозволу. Вирішено питання щодо стягнення судового збору. В решті позову відмовлено.

Хмельницька міська рада не погодилася з таким рішення суду першої інстанції подала апеляційну скаргу де, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду від 16 березня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Апелянт вказує, що при вирішенні цього спору, судом безпідставно вказано на пропуск строку позовної давності відносно позовних вимог. Так, зазначає, що при подачі позову міська рада просила стягнути з відповідача кошти за період з 01 лютого 2015 року по 01 лютого 2018 року. При цьому, в клопотанні про поновлення строку позовної давності Хмельницька міська рада зазначала на вжиття всіх законних способів щодо стягнення коштів за користування земельною ділянкою, зокрема, і шляхом звернення до господарського суду ще у липні 2018 року. Рішенням господарського суду Хмельницької області від 29 серпня 2019 року їх позовні вимоги було задоволено в повному обсязі. Проте, це рішення було скасовано постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07 листопада 2019 року, а провадження в справі закрито, оскільки розгляд цього спору віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства. В подальшому, у червні 2020 року, після касаційного розгляду їх скарги, міська рада подала позов до Хмельницького міськрайонного суду. Отже суд першої інстанції, без врахування цих обставин дійшов до хибного висновку про пропуск строку позовної давності. Також, апелянт зазначає, що на момент звернення до господарського суду, ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець, тому враховуючи її статус, позов про відшкодування збитків завданих використанням земельної ділянки був поданий до господарського суду. Проте згідно практики Верховного Суду - при подачі позовів про стягнення безпідставно збережених коштів, необхідно враховувати не лише наявність статусу фізичної особи-підприємця, а й встановити факт ведення на цій ділянці діяльності, спрямованої на виготовлення та реалізацію, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що 30 січня 2009 року ОСОБА_2 , як дарувальник і ОСОБА_1 , як обдарована уклали Договір дарування, згідно якого дарувальник подарував, а обдарована прийняла в дар нерухоме майно - приміщення гаражу, загальною площею 269,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартість якого становить 47184 грн.

На підставі цього правочину ОСОБА_1 зареєструвала право на нерухоме майно - приміщення гаражу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №127337641 від 12 червня 2018 року.

Рішенням постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва від 26 квітня 2016 року ОСОБА_1 було надано дозвіл на збереження самочинного будівництва нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 .

Рішенням 8 сесії Хмельницької міської ради від 21 вересня 2016 року №43 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 449 кв.м. в оренду.

Відповідно до Акту обстеження земельної ділянки від 07 листопада 2017 року, представниками управління земельних ресурсів та земельної реформи здійснено обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 та встановлено, що земельна ділянка згідно чинного законодавства не оформлена, знаходиться на закритій території, з АДРЕСА_2 встановлені ворота.

22 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Хмельницької міської ради із клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в оренду площею 0,0449 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням 21 сесії Хмельницької міської ради від 11 квітня 2018 року №79 ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведенням в оренду земельної ділянки площею 0,0449 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , терміном 3 роки.

30 травня 2018 року між Хмельницькою міською радою та фізичною особою ОСОБА_1 укладено Договір оренди землі №181/01 за яким в оренду передано земельну ділянку, загальною площею 449 кв. м. що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , строком на три роки до 11 квітня 2021 року.

Відповідно до інформації Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 07.09.2017р. та від 05.03.2018р. ОСОБА_1 протягом 2014 - 2018 р.р. земельний податок/орендну плату не сплачувала.

Хмельницькою міською радою здійснено розрахунок розміру орендної плати, яку мав би сплатити відповідач у випадку виконання вимог чинного законодавства, а саме при укладенні договору оренди землі, на підставі нормативної грошової оцінки земельної ділянки, який становить 55557 грн. 23 коп. за період з 01.02.2015р. до 01.02.2018 р.

Згідно витягу з протоколу № 1 засідання комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам від 14 лютого 2018 року вирішено скласти Акт визначення розміру збитків внаслідок використання ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1 , без правовстановлюючих документів.

20 лютого 2018 року був складений Акт про визначення розміру збитків, відповідно до якого розмір збитків, заподіяних ОСОБА_1 територіальній громаді становить 55557 грн. 23 коп.

26 квітня 2018 року рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області "Про затвердження Актів визначення розміру збитків, заподіяних внаслідок використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів та втрату чинності підпунктів рішення виконкому" № 318 було затверджено вищевказаний Акт.

Відповідно до повідомлення від 04 травня 2018 р. № 788/02-01-14, позивач запропонував ОСОБА_1 в 10-денний термін, з дня надходження цього повідомлення розглянути Акт комісії щодо визначення розміру збитків, рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради та повідомити в письмовій формі про результати їх розгляду. Повідомлено, що у разі відмови добровільно відшкодувати завданні збитки, відповідні матеріали будуть направлені до органів прокуратури для проведення перевірки.

Відповідно до положень ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно зі статтею 206 цього ж Кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

Частиною першою статті 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (висновок, сформульований у постанові Верховного Суду України від 02 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15).

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 є власником нерухомого майна - приміщення гаражу, загальною площею 269, 8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , використовувала земельну ділянку, площею 449 кв.м., для обслуговування цього приміщень без укладення договору оренди (права користування), не сплачуючи власнику землі в період з лютого 2015 року по лютий 2018 року жодних сум, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегла у себе кошти, які мала заплатити за користування нею, зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Зідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, господарський суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Пред`явлення позову до суду - це реалізація позивачем права на звернення до суду. Саме з цією процесуальною дією пов`язується початок процесу у справі.

Відповідно до вимог процесуального законодавства суддя відкриває провадження у справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому процесуальним кодексом.

За змістом викладеного перебіг позовної давності шляхом пред`явлення позову може перериватися в разі звернення позивача до суду, в тому числі й направлення позовної заяви поштою, здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства. Якщо суд у прийнятті позовної заяви відмовив або повернув її, то перебіг позовної давності не переривається.

Не перериває перебігу такого строку й подання позову з недодержанням правил підвідомчості.

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 161/3136/17.

Крім того відповідно до правової позиції Верховного Суду України, сформульованої у постанові від 24 травня 2017 року у справі № 6-1763цс16 позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Не перериває перебігу такого строку подання позову з недодержанням правил підсудності, а також з іншим предметом спору та з іншими матеріально-правовими підставами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 523/10225/15-ц (провадження № 14-159цс19) зроблено висновок, що «позовна давність шляхом пред`явлення позову переривається саме на ту частину вимог (право на яку має позивач), що визначена ним у його позовній заяві. Що ж до вимог, які не охоплюються пред`явленим позовом, та до інших боржників, то позовна давність щодо них не переривається. Обов`язковою умовою переривання позовної давності шляхом пред`явлення позову також є дотримання вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції та інших, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі».

З врахуванням норм цивільного законодавства та правових позицій Верховного Суду колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, що судом безпідставно застосовано строк позовної давності відносно заявлених позовних вимог, оскільки апелянтом вживалися всі законні способи щодо стягнення коштів за користування земельною ділянкою, зокрема і шляхом звернення до господарського суду ще у липні 2018 року, проте в зв`язку з новою практикою Верховного Суду провадження в господарському судочинстві було закрито через порушення юрисдикційної підсудності слід відхилити.

Як зазначено в правових позиціях Верховного Суду, виходячи з аналізу норм ст. 264 ЦК України, подання позову з недодержанням правил підсудності не перериває перебігу строку позовної давності.

Крім того, в зв`язку з цим і з цих же підстав зазначена обставина не може визнаватись і поважною причину пропуску строку позовної давності в розумінні ч. 5 ст. 267 ЦК України.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Хмельницької міської ради залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 червня 2021 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Л.М. Грох