24.06.2021 227/5240/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2021 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Левченка А.М.,
при секретарі судового засідання Черкасової О.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шахівської сільської ради про встановлення факту родинних відносин, перебування на утриманні померлого не менше одного року та прийняття спадщини, -
ВСТАНОВИВ
У грудні 2020 року до суду звернулась ОСОБА_1 до Шахівської сільської ради з позовом про встановлення факту родинних відносин, перебування на утриманні померлого не менше одного року та прийняття спадщини.
В обгрунтування позову зазначає, що є племінницею померлої ОСОБА_3 , проте у наявних документах з цього питання є певні розбіжності у написанні прізвищ по ланцюгу родинних зв`язків, а тому існує необхідність встановлення даного факту в судовому порядку, оскільки вважає, що він має юридичне значення для цілей спадкування. Також просить суд встановити факт перебування на утриманні померлої ОСОБА_3 , не менше одного року до її смерті та факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_3 шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном. В обгрунтування позовних вимог в цій частині зазначає, що померла ОСОБА_3 проживала з позивачкою та її чоловіком разом за однією адресою більше ніж рік до смерті. Позивач пояснила в судовому засіданні, що її чоловік на той час тяжко хворів на онкологічне захворювання, та уся їх з чоловіком невелика пенсія уходила йому на лікування, натомість, ОСОБА_3 мала значні заощадження за період роботи в колгоспі і більшу пенсії, та утримувала їх обох за власний рахунок, без допомоги якої вони би не змогли нормально проіснувати у той період. Після смерті ОСОБА_3 позивачка фактично вступила у спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, як така, що перебувала на її утриманні, як непрацездатна особа, не менше одного року. Також зазначила, що померла ОСОБА_3 інших спадкоємців не мала.
Відповідач в судове засідання не прибув, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участь, проти задоволення позовних вимог не заперечує.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , після смерті якої спадкова справа не відкривалась, свідоцтва про право на спадщину не видавались, заповіти та спадкові договору відсутні, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 14.01.2021р.
Відповідно до листа Держгеокадастру ГУ Держгеокадастру у Донецькій області відділу у Добропільському районі від 15.06.2018 року № 1161/103-18 надано відповідь, що в архівних справах відділу знаходиться 2 примірника Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ДН № 016797, на ім`я ОСОБА_4 .
Постановою державного нотаріуса Другої ДНК від 04.03.2019 р. № 102/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 5,72 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Октябрьської сільської ради Добропільського району Донецької області відмовлено. Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії стала відсутність доказів перебування ОСОБА_1 , як непрацездатної особи, на утриманні померлої ОСОБА_3 , не менше одного року до її смерті, та фактичного вступу у управління та володіння спадковим майном.
Заслухавши позивача та його представника, дослідивши подані до суду документи, допитавши свідків, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з такого.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 показали суду, що дійсно, ОСОБА_1 разом із своїм тяжко хворим на онкологію чоловіком, проживала разом із ОСОБА_3 не менше одного року до відкриття спадщини, що також підтверджується копією домової книги.
Розмір пенсії за віком позивачки ОСОБА_1 в період з 01.09.1996 по 28.02.1998 49 грн. 86 коп. Відомостей про розмір пенсії чоловіка позивачки та спадкодавці ОСОБА_3 в пенсійному фонді не збереглося за строком давності, що підтверджено відповідними документами в матеріалах справи.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 8 Постанови N 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.
Згідно ст. 531 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.
Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.
При цьому, п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України N 18/5 від 14.06.94, чинної на час виникнення спірних правовідносин, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 Цивільного кодексу ( 1540-06 ). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним.
Оцінивши пояснення позивачки, щодо наявності у неї, як непрацездатної особи (пенсіонерка за віком) постійного і основного на той час джерела засобів до існування у вигляді матеріальної допомоги від спадкоємиці, у сукупності зі показаннями свідків, які підтвердили суду факт спільного проживання, онкологію чоловіка, та у сукупності із іншими письмовими доказами, зокрема і про розмір доходу, відсутність інних спадкоємців, суд приходить до переконання про достатність наданих суду доказів для встановлення судом факту перебування ОСОБА_1 , як непрацездатної особи, на утриманні померлої ОСОБА_3 , не менше одного року до її смерті, та факту прийняття ОСОБА_1 , спадщини, після померлої ОСОБА_3 , шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном.
При цьому, встановлюючи дані факти суд не вирішує питання наявності та дійсного обсягу спадкового майна, а також можливості видати свідоцтво про право на спадщину позивачу на певне спадкове майно, оскільки вирішення цих питань у даному випадку належить до повноважень нотаріуса при вчиненні нотіральних дій.
Стосовно позовних вимог про встановлення факту родинних зв`язків, то в цій частині у задоволенні позову слід відмовити, у зв`язку із тим, що такий факт, по-перше ніким не оспорюється, та по-друге не утворює у даному випадку жодних юридичних наслідків для позивача.
Керуючись ст. 265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ
Цивільний позов ОСОБА_1 до Шахівської сільської ради про встановлення факту родинних відносин, перебування на утриманні померлого не менше одного року та прийняття спадщини задовольнити частково.
Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як непрацездатної особи, на утриманні померлої ОСОБА_3 , не менше одного року до її смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Встановити факт прийняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщини, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном.
В іншій частині в задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Повний текст рішення складений 01.07.2021р.
Суддя А.М. Левченко