Справа № 369/7081/20
Провадження № 2/369/1930/21
12.07.2021 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Дубас Т.В.
з участю секретаря судових засідань Мазурик Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Києва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Печерський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна, -
ОСОБА_1 позивач, згідно заочного рішення Печерського районного суду м. Києві від 18.06.2014 року у цивільній справі №757/3529/14, являється кредитором ОСОБА_2 - відповідач.
За вказаним рішенням Печерського районного суду, з відповідача стягнуто на користь позивача суму боргу в розмірі 5 876 500 грн. та судові витрати в сумі 3 654 грн.
03 грудня 2014, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Магдою Світланою Григорівною, було відкрите виконавче провадження №45650159 з виконання виконавчого листа №757/3529/14-ц виданого 15.08.2014 Печерським районним судом міста Києва про стягнення з відповідача на користь позивача 5 876 500 грн. боргу та судових витрат в сумі 3 654 грн.
В процесі примусового виконання рішення Печерського районного суду м. Києві від 18.06.2014 р., з метою виконання рішення суду державним виконавцем неодноразова направлялися виклики, якими було зобов`язано боржника з`явитися на прийом до виконавця для сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.
Однак, боржник обізнаний про наявність виконавчого провадження, ігнорував всі вимоги та виклики виконавця. Під час перебігу виконавчого провадження державним виконавцем були направлені вимоги до ряду державних органів, з метою встановлення майнового стану Боржника.
Мали місце дії направлені на звернення стягнення на кошти на рахунках боржника, проте коштів на рахунках виявлено не було.
Відповідно до протоколу проведення електронних торгів №445517 від 18 листопада 2019 року, треті торги визнано такими, що не відбулись у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.
Реалізація арештованого нерухомого майна відбулася з дотриманням вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та інших нормативно-правових актів.
Зважаючи на те, що постанова державного виконавця від 06.03.2020 року про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та відповідний акт державного виконавця є правовстановлюючими документами та відповідно до ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження». Є підставою для подальшої державної реєстрації права власності на таке майно в порядку ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», позивач звернувся до приватного нотаріуса за місцем знаходження майна. Однак, приватний нотаріус відмовив у реєстрації права власності на майно оскільки наявний арешт всього нерухомого майна, який накладений Відділом державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві-відмова була надана усно.
З інформаційної довідки №207191063 від 21 квітня 2020 року (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта) вбачається, що запис про обтяження: 7486233 був здійснений 28.10.2014 року 12:16:47 Державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лещук Альоною Олександрівною, на підставі постанови ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві № 44603276 від 17.10.2014 року про арешт всього нерухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
Як вже зазначалось, постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на майно, що передано в рахунок погашення боргу.
А наявність арешту накладеного на підставі постанови ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві №44603276 від 17.10.2014 року про арешт всього нерухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження порушує права позивача, що полягають у неможливості реєстрації та подальшому розпорядженні майном, яке передане Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Маховою Діаною Анатоліївною в рахунок погашення заборгованості. Більш того, варто звернути увагу на те, що при передачі майна в рахунок погашення боргу, державним виконавцем було списано 738 080,00 грн. від загальної суми боргу ОСОБА_2 перед позивачем.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.07.2020 року відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Печерський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна відкрито позовне провадження.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2020 року цивільну справу 369/7081/20 розподілено на суддю Дубас Т.В.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.01.2021 р. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Печерський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна прийнято до розгляду.
У судове засідання 30.04.2021 позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити.
У судове засідання 30.04.2021 відповідач не з`явився, про місце, дату і час повідомлений належним чином.
У судове засідання.30.04.2021 представники третіх осіб не з`явився, про місце, дату і час повідомлені належним чином.
У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦГЖ України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19,274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, з`ясувавши дійсні обставини та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 позивач, згідно заочного рішення Печерського районного суду м. Києві від 18.06.2014 року у цивільній справі №757/3529/14 є кредитором відповідача ОСОБА_2 .
За вказаним рішенням Печерського районного суду, з відповідача стягнуто на користь позивача суму боргу в розмірі 5 876 500 грн. та судові витрати в сумі 3 654 грн. .
03 грудня 2014, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Магдою Світланою Григорівною, було відкрите виконавче провадження №45650159 з виконання виконавчого листа №757/3529/14-ц виданого 15.08.2014 Печерським районним судом міста Києва про стягнення з відповідача на користь позивача 5 876 500 грн. боргу та судових витрат в сумі 3 654 грн.
В процесі примусового виконання рішення Печерського районного суду м. Києві від 18.06.2014 р., з метою виконання рішення суду державним виконавцем неодноразова направлялися виклики, якими було зобов`язано боржника з`явитися на прийом до виконавця для сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.
Відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 445517 від 18.11.2019 року, треті торги визнано такими, що не відбулись у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.
З інформаційної довідки №207191063 від 21 квітня 2020 року (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта) вбачається, що запис про обтяження: 7486233 був здійснений 28.10.2014 року 12:16:47 Державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лещук Альоною Олександрівною, на підставі постанови ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві № 44603276 від 17.10.2014 року про арешт всього нерухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
Наявність арешту накладеного на підставі постанови ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві №44603276 від 17.10.2014 року про арешт всього нерухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження порушує права позивача, що полягають у неможливості реєстрації та подальшому розпорядженні майном, яке передане Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Маховою Діаною Анатоліївною в рахунок погашення заборгованості. Більш того, варто звернути увагу на те, що при передачі майна в рахунок погашення боргу, державним виконавцем було списано 738 080 грн. 00 коп. від загальної суми боргу ОСОБА_2 перед позивачем.
Відповідно до ч. 9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», постанова державного виконавця від 06.03.2020 року про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та відповідний акт державного виконавця є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.
Згідно ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
В ст. 316 Цивільного кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
За ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
В ст. 321 Цивільного кодексу України вказано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Змістом ст. 386 Цивільного кодексу України визначено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Керуючись ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 328, 386 Цивільного кодексу України, ст. ст. 59, 61 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 259,263, 264,265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Печерський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .
Суддя Дубас Т.В.