Ухвала

05 липня 2021 року

м. Київ

справа № 761/15576/18

провадження № 61-10312ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Служби безпеки України, товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV), Національної поліції України, товариства з обмеженою відповідальністю «Український тиждень», Міністерства з питань тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України, Міністерство внутрішніх справ України, третя особа - «Радіо Свобода» в особі представництва «RFE/RL, Inc.», про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання інформації недостовірною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним вище позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 січня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

19 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду

від 13 травня 2021 року (надійшла до суду 23 червня 2021 року), в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити.

1. Касаційна скарга подана до Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження судових рішень, проте ОСОБА_1 просить цей строк поновити, посилаючись на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови Київського апеляційного суду

від 13 травня 2021 року було отримано лише 27 травня 2021 року, на підтвердження чого надала копію заяви про видачу постанови суду апеляційної інстанції, подану до Київського апеляційного суду 13 травня 2021 року, з відміткою про її отримання.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо

в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Ураховуючи наведені заявником доводи та надані на їх підтвердження докази, Верховний Суд вважає, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити.

2. Касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

ОСОБА_1 у доданому до касаційної скарги клопотанні просить звільнити її від сплати судового збору на підставі статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір», посилаючись на скрутне матеріальне становище. Крім того, зазначила, що вона є пенсіонером малозабезпеченою особою та звернулася за захистом своїх соціальних прав, а розмір судового збору, який необхідно сплатити за подання касаційної скарги, перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу за попередній календарний рік.

На підтвердження вказаних вище обставин ОСОБА_1 надала докази: копію довідки про доходи Головного управління Пенсійного фонду України

в м. Києві (далі - ГУ ПФУ в м. Києві) № 1215 7122 9762 2213 від 19 лютого 2021 року; копію довідки ГУ ПФУ в м. Києві № 10388 від 23 травня 2018 року; копія індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форма ОК-7) за 2011-2013 роки, копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2017 року по 1 квартал 2018 року; копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 16 вересня 2020 року.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення

у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами

є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній

у частині першій цієї статті.

Таким чином, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Згідно із статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, Верховний Суд урахував, що зазначені заявником обставини не

є безумовними підставами для звільнення від сплати судового збору, оскільки заявником не надано суду касаційної інстанції доказів на підтвердження її реального майнового стану, який перешкоджає заявнику виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої касаційної скарги судовим збором.

Надана заявником довідка про доходи ГУ ПФУ в м. Києві від 19 лютого

2021 року № 1215 7122 9762 2213 містить дані про її доходиза період, зокрема, з січня 2020 року по грудень 2020 року у розмірі 30 830,16 грн, проте зазначений документ не є беззаперечним доказом того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу за 2020 рік. Водночас, заявник не надала достатніх доказів про реальний розмір її доходів, наявність рухомого і нерухомого майна, рахунків у банківських установах, тощо.

Інші надані заявником докази не містять даних, які б свідчили про наявність достатніх підстав для звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Варто зазначити, що відмова у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір»

(у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року,

в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 1 762,00 грн.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З оскаржуваних судових рішень убачається дві вимоги немайнового характеру щодо визнання інформації недостовірною та такою, що порушує права позивача ОСОБА_1 на повагу до честі, гідності та ділової репутації, та зобов`язання спростувати поширену відносно позивача ОСОБА_1 недостовірну інформацію.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у розмірі оспорюваної суми.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 2 819,20 грн (1 762,00 грн х 0,4 х 2) х 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддеюпостановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 136, 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6,

8 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 січня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог цієї ухвали до 04 серпня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник