Справа № 526/1367/21
Провадження № 2/526/538/2021
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 липня 2021 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого Киричка С.А.,

з участю секретаря Широколави О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу №526/1367/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКК «Гадячсир» про стягнення невиплаченої заробітної плати,

встановив:

07 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКК «Гадячсир» про стягнення невиплаченої заробітної плати, вказуючи, що з 08.10.2019 по 25.06.2020 вона працювала в ТОВ «ВКК «Гадячсир» оператором котельні четвертого розряду. На день звільнення з роботи підприємство мало перед нею заборгованість з заробітної плати в сумі 15005,45 грн., яку і на даний час не виплачено, тому звернулася до суду.

Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відзив на позовну заяву відповідач не надав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином через оголошення на веб-сайті.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 08.10.2019 по 25.06.2020 перебувала у трудових правовідносинах з ТОВ «ВКК «Гадячсир», що підтверджується копією трудової книжки.

З листа Управління Держпраці у Полтавській області від 22.03.2021 вбачається, що підприємство заборгувало ОСОБА_1 15005,45 грн.

Суд встановив, що між сторонами існували трудові правовідносини.

Відповідно до положень ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За змістом ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно ч.1 та ч.2 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити - стягнути з ТОВ «ВКК «Гадячсир» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 15005,45 грн.

Позивач за даним позовом звільнений від сплати судових витрат в частині стягнення заробітної плати, тому згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує їх з відповідача на користь держави в сумі 908,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 116, 233 КЗУпП, ст. ст. 4, 5, 10, 12,13, 19, 76-80, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКК «Гадячсир» про стягнення невиплаченої заробітної плати задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ВКК «Гадячсир» (код юридичної особи 42656470) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 заборгованість із заробітної плати в розмірі 15005,45 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ВКК «Гадячсир» (код юридичної особи 42656470) на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВКК «Гадячсир» код юридичної особи 42656470, юридична адреса: вул. Будька, 47, м. Гадяч .

Повний текст рішення складено 05.07.2021 року.

Суддя: С. А. Киричок