Справа №443/245/21
Провадження №2/443/935/21
РІШЕННЯ

іменем України

24 червня 2021 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І..,

провів у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Жидачеві розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Яременка І.О.

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просить встановити факт його постійного проживання у с. Лучани Жидачівського району на час відкриття спадщини, разом із матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , право власності на земельну ділянку площею 2,5700 га, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯГ №040650 від 18.09.2012, право власності на земельну ділянку площею 0,3960 га, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯГ №040649 від 18.09.2012 та право власності на земельну ділянку площею 0,1057 га, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯГ №040650 від 18.09.2012.

Обґрунтування позовних вимог.

В обґрунтування позовної заяви позивач покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина до складу якої входили земельні ділянки на території Чорноострівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 2,5700 га, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯГ №040650 від 18.09.2012, площею 0,3960 га, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯГ №0406549 від 18.09.2012 року, площею 0,1057 га, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯГ №0406548 від 18.09.2012. Вищезазначені Державні акти видані ОСОБА_3 на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №440 від 15.05.2008. ОСОБА_3 була зареєстрована в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . До дня смерті і на день смерті ОСОБА_3 разом з нею в даному господарстві проживав без реєстрації син ОСОБА_1 , який доглядав її під час хвороби, займався похоронами. Окрім позивача, іншим спадкоємцем першої черги за законом, була його сестра та відповідно дочка покійної ОСОБА_2 . ОСОБА_2 спадщину не прийняла, оскільки не проживала із матір`ю на час відкриття спадщини та не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Оскільки ОСОБА_1 проживав у с. Лучани із мамою без реєстрації на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважався таким, що її прийняв, проте юридично не оформив. 25.01.2021 позивач звернувся до державного нотаріуса Жидачівського нотаріального округу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , однак нотаріус відмовив у його видачі, мотивуючи пропуском піврічного терміну для подання заяви про прийняття спадщини, а також через відсутність правовстановлюючого документа на земельні ділянки на території Чорноострівської сільської ради, що належали померлій і є спадковим майном. Вважаючи, що його спадкові права порушено, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 17.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 08.04.2021.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 08.04.2021 підготовче судове засідання закрито, а справу призначено до судового розгляду на 24.06.2021.

Розгляд справи по суті відбувся 24.06.2021 за участю позивача та представника позивача.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

В судовому засіданні 24.06.2021 позивач та його представник заявлені вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити, покликаючись на підстави викладені у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала та проти задоволення позовних вимог не заперечує.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що позивач постійно проживав разом із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини у с. Лучани Жидачівського району Львівської області.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Частинами 1 та 4статті 206 ЦПК встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач-визнати позовна будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, а також свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24.03.2000 виданого Чорноострівською сільською радою Жидачівського району Львівської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 62 роки помер ОСОБА_6 /а.с.13/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 01.05.2016 виданого виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 80 років померла ОСОБА_3 /а.с.14/.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3 , батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 /а с.12/.

Згідно довідки виконавчого комітету Ходорівської міської ради № 345 від 21.08.2020, ОСОБА_3 була зареєстрована в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . До дня смерті і на день смерті ОСОБА_3 разом з нею в даному господарстві проживав без реєстрації син ОСОБА_1 , який доглядав її під час хвороби, займався похоронами /а.с.15/.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру № 63202261 від 18.01.2021, від ОСОБА_3 заповіт не реєструвався. /а.с.16/.

Згідно витягу зі спадкового реєстру № 63202252 від 18.01.2021, після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася /а.с.17/.

Відповідно до інформації Відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 22.12.2020, згідно книги реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 15.05.2008 № 440, на гр. ОСОБА_3 зареєстровані Державні акти на право приватної власності на землю серії: ЯГ №040650 від 18.09.2012, площа 2,5700 га, ЯГ №0406549 від 18.09.2012, площа 0,3960 га, ЯГ №0406548 від 18.09.2012, площа 0,1057 га. Цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. /а. с.18/.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю ЯГ № 040650 від 18.09.2012, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чорноострівської сільської ради, площею 2,5700 га /а.с.21/.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю ЯГ №0406549 від 18.09.2012 року, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чорноострівської сільської ради, площею 0,3960 га /а. с.19/.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю ЯГ №040648 від 18.09.2012 року, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чорноострівської сільської ради, площею 0,1057 га /а. с.20/.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №31/02-31 від 25.01.2021, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку із пропуском піврічного терміну для подання заяви про прийняття спадщини, а також через відсутність правовстановлюючого документа на земельні ділянки на території Чорноострівської сільської ради, що належали померлій і є спадковим майном /а.с.25/.

При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1ст. 13ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 1Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті1218,1231 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1220ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивачки за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачкою та оцінені судом.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові у справі № 484/747/17 від 10 січня 2019 року.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. ст. 1268,1269,1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Факт спільного проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, поясненнями свідків, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають.

Також, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину після смерті спадкодавці своєчасно та належним чином (у встановленому законом порядку). Наявності складеного спадкодавцем заповіту судом встановлено не було.

Встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцем позивачу необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, так як відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивач оформити право власності на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав пропуску терміну для прийняття спадщини, а також відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно; відповідачка проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 4,5,12,13,81,259,263-265,268, 315 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-задовольнити.

Встановити, факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,1057 га, кадастровий номер :04:000:0617, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯГ № 040648 від 18.09.2012.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 2,5700 га, кадастровий номер :03:000:0138, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯГ № 040650 від 18.09.2012.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,3960 га, кадастровий номер :03:000:0500, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯГ № 040649 від 18.09.2012.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.07.2021.

Суддя Р.Г. Равлінко