14.07.2021
Справа № 642/4342/21
Провадження № 2-н/642/929/21
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

14 липня 2021 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Шрамко Л.Л., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за використану електроенергію, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ «Харківенергозбут» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за використану електроенергію за період з 01.01.2019 по 30.06.2021 в розмірі 11812,48 грн., витрати, пов`язані з розглядом справив в розмірі 122,62 грн. та суму судового збору в розмірі 227 грн.

Вивчивши матеріали справи, суддя вважає, що у видачі судового наказу необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 30 ЦПК України визначено виключну підсудність справ.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Згідно з висновками, зробленими Великою Палатою Верховного Суду у справі № 911/2390/18, виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення (пункти 7.23, 7.25 постанови від 16 лютого 2021 року).

Із поданої заяви та доданих до неї документів вбачається, що вимоги заявника стосуються стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань зі сплати послуг з газопостачання, які надавалися за місцезнаходженням нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , а тому вказана заява має пред`являтися за правилами виключної підсудності.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що будинок, в який надавалися вказані послуги, і за якою виникла заборгованість, знаходиться на території Київського району м. Харкова, вказана заява не підсудна Ленінському районному суду м.Харкова.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Керуючись ст. ст. 165, 258-261, 353, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному акціонерному товариству «Харківенергозбут» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за використану електроенергію.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова.

Суддя Л.Л. Шрамко