Справа № 326/1128/21
Провадження № 2/326/299/2021
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

25 червня 2021 року м. Приморськ

Суддя Приморського районного суду Запорізької області Каряка Д.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів, визнання протиправними дій щодо нарахування вартості не облікованого об`єму природного газу, визнання протиправним та скасування рішення, акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, зобов`язання виключення з особового рахунку нарахування за не облікований обсяг природного газу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про захист прав споживачів, визнання протиправними дій щодо нарахування вартості не облікованого об`єму природного газу, визнання протиправним та скасування рішення, акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, зобов`язання виключення з особового рахунку нарахування за не облікований обсяг природного газу.

Вивчивши позовну заяву та додатки, що до неї додані, суддя приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач не сплатила судовий збір, посилаючись на ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Положеннями ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону № 484-VIII від 22.05.2015 р.) визначено перелік категорій осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору.

На підставі Закону України № 484-VIII від 22.05.2015 р. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» викладена в іншій редакції, відповідно до якої положення щодо звільнення від сплати судового збору споживачів (за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав) виключено.

За змістом Закону України «Про судовий збір» зі змінами, які прийняті пізніше, ніж ЗУ «Про захист прав споживачів», вбачається, що з 1 вересня 2015 року споживачі за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тому посилання позивача на положення ЗУ «Про захист прав споживачів» не можуть бути взяті до уваги.

Таким чином, за першим (часовим) критерієм перевагу в застосуванні має стаття 5 ЗУ «Про судовий збір», оскільки її остання редакція ухвалена пізніше останньої редакції статті 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Така правова позиція підтверджується і практикою Верховного Суду України в питаннях сплати судового збору в справах про захист прав споживачів (ухвала від 01.03.2016 року, справа № 6-484ц16).

Згідно із ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

П. 23 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм ЗУ «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 цього Закону, таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються цим Законом.

Проте в позовній заяві відсутнє таке обґрунтування позовних вимог.

П.6 ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

До позову не додано документального підтвердження належності квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , повністю чи частково ОСОБА_1 . Також до позову не додано укладеного відповідачем із нею відповідного договору про надання житлово-комунальної послуги на момент виникнення спірних відносин, навпаки позивач зазначає, що жодного договору з відповідачем не підписувала. До матеріалів позовної заяви додано заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживача ТОВ «ТАС Енергія Країни», яке не є стороною у справі.

За таких обставин немає підстав вважати, що ОСОБА_1 є споживачем у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» та звільнена від сплати судового збору згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, у позовній заяві ОСОБА_1 заявлено три немайнові вимоги, тож при зверненні до суду позивачу слід було сплатити судовий збір у розмірі 908,00 грн. за кожну вимогу, тобто 908,00 грн. х 3 = 2 724 грн., та надати до суду документ про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Проте, позивач просить скасувати рішення засідання комісії, прийняте за результатами розгляду акта про порушення № 000932 від 16.04.2021, однак до матеріалів позовної заяви відповідне рішення або клопотання про його витребування не додано.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно уточнити позовну заяву відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України, сплатити судовий збір та подати до суду позовну заяву та додані до неї матеріали відповідно до кількості учасників справи, а також документ про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ч. 1 ст. 185, ст.ст. 175,177, 258, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів, визнання протиправними дій щодо нарахування вартості не облікованого об`єму природного газу, визнання протиправним та скасування рішення, акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, зобов`язання виключення з особового рахунку нарахування за не облікований обсяг природного газу - залишити без руху та надати строк позивачу для усунення вказаних недоліків позову в 5 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Оскарженню ухвала не підлягає.

Суддя: Д.О. Каряка

Згідно з оригіналом: суддя Д.О. Каряка

25.06.2021