ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2021 року м. Херсон
Номер справи: 663/2471/19
Номер провадження: 22-ц/819/1224/21
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,
суддів: Радченка С.В.,
Семиженка Г.В.
секретар Плохотніченко А.В.
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
треті особи, що не заявлять самостійних вимог ОСОБА_4 , приватний нотаріус Скадовського районного нотаріального округу Урсол Лариса Анатоліївна,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу адвоката Гриненко Тетяни Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 14 квітня 2021 року, у складі судді Клімченка М.І., повний текст рішення виготовлено 20 квітня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, що не заявлять самостійних вимог ОСОБА_4 , приватний нотаріус Скадовського районного нотаріального округу Урсол Лариса Анатоліївна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,
ВСТАНОВИВ:
В серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка ОСОБА_5 , яка проживала в АДРЕСА_1 . Останній рік свого життя тітка хворіла і фактично її доглядала сестра ОСОБА_6 , яка є матір`ю відповідачів. Після похорон ОСОБА_6 повідомила позивачу, що померла ОСОБА_7 написала заповіт і все майно передала своїм племінникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вказану інформацію позивач не перевіряв, а в подальшому його мобілізували до Збройних сил України на період проведення АТО. Про те, що його брати оформлюють спадщину та про відсутність будь-якого заповіту він узнав влітку 2019 року. Вважаючи, що відповідачі навмисно його ввели в оману для того щоб він пропустив строк для спадкування, просив суд визначити додатковий строк тривалістю один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, як такий, що пропущений з поважних причин.
Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 14 квітня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судові витрати в сумі по 6236,11 гривень кожному.
З апеляційною скаргою на вказане рішення суду 24 травня 2021 року звернулась адвокат Гриненко Т.В., яка діє від імені ОСОБА_1 , Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги доводи позивача про те, що він не міг звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті тітки у визначений законом строк в зв`язку зі службою в зоні АТО та перебуванню на стаціонарному лікуванні з 05 червня 2017 року по 21 червня 2017 року. Заявник вказує, що адвокати, з якими ОСОБА_1 уклав договори не добросовісно виконували представництво його інтересів. Так, ОСОБА_1 надав адвокату Сторчеусу С.І. для складання позову повну інформацію щодо свого здоров`я, однак адвокат не зробив запити до Миколаївського обласного наркологічного диспансеру для отримання підтвердження перебування та лікування там ОСОБА_1 . В подальшому адвокат відмовився від надання ОСОБА_1 правової допомоги та 21.10.2020 року ОСОБА_1 уклав договір з адвокатським об`єднанням «ДОК», яке також непрофесійно надало правову допомогу позивачу. Вважає, що недобросовісна допомога адвокатів призвела до негативних наслідків, невчасний збір доказів для повного та об`єктивного розгляду справи.
Адвокат просила долучити до матеріалів справи копію медичної амбулаторної картки ОСОБА_1 , згідно записів якої ОСОБА_1 з 15.04.2010 року по 26.04.2010 року знаходився на лікуванні і обстеженні в неврологічному відділенні у Баштанівській ЦРЛ; консультативний висновок від 15.08.2012 року з Миколаївської обласної лікарні; знаходився на лікуванні в неврології з 07.09.2015 року по 10.09.2015 року з діагнозом ДЕ ІІ на фоні перенесеного ЧПМК. Крім того адвокат вказує, щр ОСОБА_1 приблизно 09-10 травня 2017 року зламав ногу та не міг рухатись, майже місяць нога була в гіпсі. Саме довготривале зловживання алкоголю, його пригнічений стан, виведення з запою шляхом медикаментозного лікування були перешкодою ОСОБА_1 звернутись до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини.
Також вказує на те, що відповідачі під час розмови з ОСОБА_1 не заперечували, щоб він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та щодо перерозподілу спадщини, однак вони не приймали участь у справі особисто, і у позивача є сумніви, що відповідачі взагалі особисто звертались до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини та уповноважували Адвокатське об`єднання «Юс Еквітас» бути їх представниками під час розгляду справи судом першої інстанції.
Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 04 червня 2021 року поновлено ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 14 квітня 2021 року.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_9 та ОСОБА_3 вказують на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зазначають, що зазначені позивачем в позовній заяві причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини не є поважними. Надані позивачем довідки командира військової частини не доводять поважність пропуску встановленого законодавством строку звернення з заявою про прийняття спадщини, оскільки згідно вказаних довідок позивач проходив службу у збройних силах України через пів року після закінчення шестимісячного строку звернення з заявою про прийняття спадщини. Наполягають на тому, що надана позивачем довідка ТОВ «Медиком» про перебування його на лікуванні з 05 червня 2017 року 21 червня 2017 року є підробленою. Також зазначають, що звернення до суду з вказаним позовом більш ніж через два роки після спливу встановленого законом строку для звернення з заявою про прийняття спадщини не обґрунтовано позивачем наявністю у нього поважних, об`єктивних, непереборних істотних труднощів. Просять рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Розгляд справи судом апеляційної інстанції було призначено на 23 червня 2021 року. Учасники справи не з`явились в судове засідання, представник позивача та представник відповідачів звернулись до суду з заявами про відкладення розгляду справи в зв`язку з участю в інших судових засіданнях. Розгляд справи судом апеляційної інстанції відкладено на 30 червня 2021 року об 13-45 годині, про що належним чином повідомлені учасники справи.
В судове засідання 30 червня 2021 року не з`явились позивач та його представник, відповідачі та третя особа, що були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Позивач та його представник повідомлені шляхом направлення SMS повідомлення, на номер телефону, вказаний представником позивача та електронну адресу вказану представником позивача, та з якої адвокатом було направлено апеляційну скаргу, сформовану в системі «Електронний суд».
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали суду нотаріально посвідчені заяви (пояснення) в яких не визнають доводи апеляційної скарги, вказують на власне волевиявлення у прийнятті спадщині та заперечують щодо задоволення позову ОСОБА_1 .
Колегія суддів, відповідно до положень ст.372 ЦПК України дійшла висновку про можливість слухати справу за відсутності осіб, що не з`явились в судове засідання.
Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідачів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого 12 грудня 2016 року Скадовським районним відділом ДРАЦС ГУЮ у Херсонській області (а.с.147 т.1) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 02 серпня 2019 року (т.1 а.с.3).
З матеріалів копії спадкової справи № 01/2017 року до майна померлої ОСОБА_5 , що надана приватним нотаріусом Урсол Л.А. (а.с.143-173 а.с.1) вбачається, що після смерті ОСОБА_5 з заявами про прийняття спадщини, у визначений законом строк, звернулися: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_2
ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом. Відмова мотивована тим, що першочергово закликається до спадкування друга черга права спадкування за законом, вона не усунута від права на спадкування, нотаріально посвідченого договору про зміну черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування не було укладено після відкриття спадщини.
Таким чином, згідно даних спадкової справи спадкоємцями померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Позивач ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини не звертався.
Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.
Частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до статті 1272 якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом наведеної статті поважними причинами пропуску строку для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для надання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови та інше.
Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_1 вказав, що не звертався до нотаріуса в зв`язку з тим, що його тітка ОСОБА_6 повідомила, що ОСОБА_5 склала заповіт, за яким все своє майно заповіла племінникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. Згодом він дізнався, що це не так, і має намір звернутись з заявою про прийняття спадщини.
Позивач, відповідно до положень ст. 234 ЦПК був допитаний судом першої інстанції в судовому засіданні як свідок, та пояснив, що був присутнім на поминальному обіді після похорон ОСОБА_5 . Після обіду всі вийшли на вулицю і там ОСОБА_12 повідомила, що ОСОБА_5 залишила дарчу або заповіт її дітям ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Підстав для сумніву в словах родички ОСОБА_12 не було. Про те, що ніякої дарчої не було узнав лише в 2019 році, коли відповідачі почали оформляти спадщину. Причиною пропуску строку стало те, що він повірив словам родички.
Допитані в судовому засіданні суду першої інстанції свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 дали пояснення аналогічні свідченням позивача.
Враховуючи наведене, у суду першої інстанції були відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 не подав заяву про прийняття спадщини з поважних причин, що були б пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними для позивача труднощами на вчинення цих дій.
Суд першої інстанції правильно не взяв до уваги, як доказ поважності пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини, довідку від 13.11.2018 року №598 видану командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_15 про те, що ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції в період з 14.12.2017 року по 17.01.2018 року та з 08.02.2018 року по 24.03.2018 року (т.1 а.с.9), оскільки ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і з заявою до нотаріуса спадкоємці мали звернутись до 12 червня 2017 року. До суду з вказаним позовом ОСОБА_1 звернувся в серпні 2019 року.
Суд першої інстанції не взяв до уваги, як підставу для задоволення позову виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 , що видана Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕДАКОМ» згідно якої ОСОБА_1 перебував в стаціонарі з 5.06.2017 року по 21.06.2017 року (т.1 а.с.182).
За клопотання представника відповідача була призначена судово-технічна експертиза документа - виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 , що видана Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕДАКОМ».
З висновку експерта № 20-4425/4457 виконаного Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз 10.09.2020 року слідує: 1. Текст на «Виписці з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого складена відносно ОСОБА_1 що датується 21.06.2019 роком, виконані за допомогою лазерного принтера, барвною речовиною чорного кольору. 2. У «Виписці» від 21.06.2019 року, ознаки монтажу з використанням комп`ютерної або копіювально-розмножувальної техніки, відсутні. Відтиски штампів ТОВ «МЕДАКОМ» та печатки головного лікаря ОСОБА_16 , нанесені рельєфним кліше, виготовленими фотополімерним способом. У виписці із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого складена відносно ОСОБА_1 , що датується 21.06.2019» хронологічна послідовність нанесення реквізитів наступна: первинно були нанесені відтиски штампів ТОВ «МЕДАКОМ» та печатки головного лікаря ОСОБА_16 , поверх друкований текст документа, а останнім підпис від імені головного лікаря Коваля С.О. 4. Вирішити питання ухвали: «Чи відповідає давність виконання документу (року)? Якщо не відповідає, то у який період часу був виконаний текст не надається можливим з причин вказаних у дослідницькій частині висновку (наразі у СТЕД відсутня науково-обґрунтована методика з встановлення абсолютної давності виконання текстів за допомогою лазерного та струминного принтерів та рукописних текстів) (а.с.59-63).
Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 28 лютого 2020 року за клопотання представника відповідачів було витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДАКОМ» оригінали документації, яка стосується стаціонарного лікування ОСОБА_1 у ТОВ «МЕДАКОМ» у період з 05.06.2017 року по 21.06.2017 року. Вказана ухвала ТОВ «МЕДАКОМ» не виконана, згідно довідки Укрпошти лист суду, що був направлений рекомендованим повідомленням на адресу, що вказана у виписці із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, не вручено з підстав закінчення встановленого строку зберігання.
Зважаючи на те, що позивач, будучи допитаним в якості свідка, підтвердив, що крім введення ОСОБА_6 його в оману щодо обставин спадкування, інших труднощів для звернення до нотаріуса не було, тобто, він до 2019 року, коли дізнався, що спадкодавець не залишила заповіту, не мав наміру звертатись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.
Згідно положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст.76-79 ЦПК України докази мають бути належними, допустими та достовірними. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Доводи апеляційної скарги щодо стану здоров`я позивача та додані до апеляційної скарги копії медичної амбулаторної карти стосуються періоду часу 2010 рік, 2012 рік, 2015 рік, який не має значення для з`ясування наявності поважних причин пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Вказані виписки не вказають на наявність у ОСОБА_1 хвороб, які б у майбутньому заважали б йому звернутись з заявою про прийняття спадщини.
Також не підтверджено належними доказами, факт довготривалого зловживання позивача алкоголю та виведення ОСОБА_1 з запою шляхом медикаментозного лікування, що заважало йому «адекватно та розумно сприймати реальні обставини та вчиняти необхідній дії». Представником позивача не вказано період, коли мали місце вказані обставини зазначений стан позивача, при тому, що згідно довідки від 13.11.2018 року ОСОБА_1 вже брав участь в антитерористичній операції в період з 14.12.2017 року по 17.01.2018 року та з 08.02.2018 року по 24.03.2018 року. Не доведено також належними доказами неможливість ОСОБА_1 здійснювати свої права та обов`язки, апеляційна скарга не містить даних щодо визнання позивача обмежено дієздатним тощо.
Посилання адвоката про те, що ОСОБА_1 9-10 травня 2017 року зламав ногу та місяць нога перебувала в гіпсі не підтверджено належними та допустими доказами.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивач проживає віддалено від місця відкриття спадщини та не мав коштів для поїздки до нотаріуса також не свідчать про наявність істотних труднощів для прийняття спадщини.
Процедура подання заяви про прийняття спадщини визначена пунктом 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).
Пунктом 3.5 глави 10 Порядку передбачено, що якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.
Отже позивач мав можливість, за наявності такого волевиявлення, попередньо направити заяву нотаріусу, або звернутись до нотаріуса з вказаною заявою за місцем проживання для нотаріального засвідчення підпису та направити її нотаріусу за місцем відкриття спадщини.
Зважаючи на те, що у справі, яка переглядається, позивачу було достеменно відомо про смерть спадкодавця, у межах визначеного законом строку він із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся, звернувся до суду лише через два роки дев`ять місяців з моменту відкриття спадщини, та не надав доказів на підтвердження існування у нього протягом усього шестимісячного строку на прийняття спадщини об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для прийняття спадщини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.
У частині першій статті 13 ЦК України передбачено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.
Недотримання позивачем нормативно встановленого строку прийняття спадщини призвело до припинення права на спадкування. Безпідставне надання додаткового строку на прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елементу верховенства права та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину.
Виходячи з наведеного колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено наявність поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, які б були пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення дій для прийняття спадщини, доводи апеляційної інстанції такий висновок суду не спростовують.
Доводи апеляційної скарги щодо надання позивачеві неякісної правової допомоги не є підставою для скасування рішення суду та задоволення позовних вимог.
Підстави ставити під сумнів волевиявлення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 при зверненні їх до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини та уповноваження представників - адвокатів на ведення справи в суді першої та апеляційної інстанції, з запереченнями проти позову ОСОБА_1 , у суду апеляційної інстанції відсутні.
Разом з тим, оскільки суд першої інстанції не взяв до уваги, як підставу для відмови в задоволенні позову, висновок експерта № 20-4425/4457, виконаний Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз 21 липня 2020 року, тому безпідставно стягнув з ОСОБА_1 на користь відповідачів вартість проведення вказаної експертизи 6472,22 гривень, відповідно рішення суду у вказаній частині підлягає зміні, шляхом зменшення стягнутих з ОСОБА_1 на користь відповідачів судових витрат з 6236,11 гривень до 3 000 гривень кожному.
Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, ч.1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України, Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Гриненко Тетяни Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 14 квітня 2021 року змінити в частині стягнення судових витрат, зменшивши стягнуту з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму судових витрат з 6236,11 гривень до 3 000 гривень та стягнуту з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму судових витрат з 6236,11 гривень до 3 000 гривень.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 09 липня 2021 року.

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: С.В. Радченко

Г.В. Семиженко