ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/7003/20
Провадження № 2/210/663/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"10" червня 2021 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Хлистуненко О.В.

секретаря судового засідання Недолуги Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про встановлення факту володіння майном померлим на праві приватної власності, визначення часток у спільному сумісному майні подружжя та визнання права власності на 1/2 частку квартири у порядку успадкування за законом, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом про встановлення факту володіння майном померлим на праві приватної власності, визначення часток у спільному сумісному майні подружжя та визнання права власності на 1/2 частку квартири у порядку успадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 . Спадкоємцем після його смерті є позивач ОСОБА_2 . Інші спадкоємці першої черги за законом відсутні. Спадщину після смерті батька вона прийняла в установлений законом строк, оскільки 03 липня 2020 року за №379 подала до Третьої криворізької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом, на підставі якої заведено спадкову справу за номером 183/2020.Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається із квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 42,89 кв.м., житловою - 26,67 кв.м. Вказана квартира належала померлому на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна.

18 листопада 2020 року позивач ОСОБА_2 звернулася до державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О.О. для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану вище квартиру, але у видачі документів їй було відмовлено, оскільки на теперішній час відсутні оригінали правовстановлювальних документів на вищевказану спадкову квартиру, а саме договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого 19.12.2000 року на Криворізькій філії біржі «Українська», реєстраційний номер 128063, а організація, яка б видала його дублікат - відсутня. Крім того, квартира, яка є предметом спадщини, була придбана ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , а тому вона має право на частку квартири, що є спільною сумісною власністю подружжя. За життя ОСОБА_3 частки у спільному сумісному майні подружжя не визначались.

Тому, позивачі просять суд, встановити факт володіння на праві приватної власності ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 42,89 кв.м., житловою - 26,67 кв.м. Визначити частки у спільному сумісному майні подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 встановити їм по Ѕ частці кожному вказаної квартири. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири загальною площею 42,89 кв.м., житловою -26,67 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому за життя належала Ѕ частка вказаної квартири, іншу Ѕ частку квартири залишити у власності ОСОБА_1 .

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надавали.

Представник позивачів ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі за наявними у справі матеріалами.

Представник Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради не заперечує щодо розгляду справи без участі представника установи, просить суд, прийняти рішення відповідно до діючого законодавства України, на підставі наданих позивачем доказів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 про що 28.04.2020 року складено відповідний актовий запис №621, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 8).

Відповідно до довідки від 09.07.2020 року, яка видана Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвестиції»,по даним архівної справи за життя ОСОБА_3 на праві власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого 19.12.2000 року на Криворізькій філії товарної біржі «Українська», реєстраційний №128063 (а.с. 11).

Розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 19 травня 2016 року № Р-223/0/3-16 «Про перейменування топонімів у населених пунктах області» вулицю «Семашка» змінено на вулицю «Медична».

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає, можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності

Позивачі зазначають, що договір купівлі-продажу нерухомого майна, який зареєстрованого 19.12.2000 року на Криворізькій філії товарної біржі «Українська», реєстраційний №128063, було втрачено і відновити його не можливо, так як організація, яка могла б видати дублікат, на теперішній час відсутня.

Враховуючи вказане, суд вважає за можливе встановити той факт, ОСОБА_3 що вимога позивачів, щодо встановлення факту володіння на праві приватної власності ОСОБА_3 за життя володів на праві приватної власності квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 42,89 кв.м., житловою - 26,67 кв.м.

Крім того, судом встановлено, що 23.06.1995 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (прізвище взяте після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 ) зареєстрували шлюб про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №314 Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 14).

Під час шлюбу ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, який зареєстрованого 19.12.2000 року на Криворізькій філії товарної біржі «Українська», реєстраційний №128063 придбав квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що слідує з довідки, яка видана Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвестиції» 09.07.2020 року.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23.05.2011 року (а.с. 15).

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, згідно із ч. 1 ст. 61 СК України.

Згідно із ст. 163 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу, відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, придбавши спірне майно під час перебування в шлюбі, сторони набули право спільної сумісної власності на дане майно, відповідно до зазначених положень, а право кожної із сторін на рівну частку в майні презюмується.

Таким чином, так як спірна квартира придбана подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі, то частки подружжя у вказаній квартирі є рівними і складають по 1/2 частки кожному на праві спільної сумісної власності.

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Позивач ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 05.02.2005 року, яке видано Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізької міського управління юстиції Дніпропетровської області та зроблено відповідний актовий №55 (а.с. 9).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у ч. 3, 4 ст. 1268, ст. 1269 ЦК України.

Відповідно до положень ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Як слідує з матеріалів спадкової справи №183/2020, заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про прийняття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 звернулась ОСОБА_2 . Проте, 18.11.2020 року державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О.О., ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 51-63)

Відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій, ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вказану спадкову квартиру,а також, вказана квартира була придбана за час шлюбу, тому є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, але за життя частка у спільному сумісному майні подружжя не визначалась (а. с. 13).

Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, є зокрема, визнання права.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 60, 70, 71, 163 СК України, ст. ст. 15, 16, 1216, 1218, 1220, 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 12, 76 - 81, 89, 209, 228, 229, 247, 263-265, 315, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про встановлення факту володіння майном померлим на праві приватної власності, визначення часток у спільному сумісному майні подружжя та визнання права власності на 1/2 частку квартири у порядку успадкування за законом задовольнити.

Встановити факт володіння на праві приватної власності ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 42,89 кв.м., житловою 26, 67 кв.м.

Визнати квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 42,89 кв.м., житловою - 26,67 кв.м. спільним майном ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначивши за кожним із них право власності на Ѕ частку вказаної квартири.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на Ѕ частку квартири загальною площею 42, 89 кв.м., житловою 26, 67 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: О. В. Хлистуненко