Справа № 606/1530/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля в порядку загального позовного провадження в режимі відео конференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та відсотків за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики від 21.01.2019 в сумі 50 364 грн, відсотків в сумі 17 123,76 грн, витрат на правничу допомогу в сумі 3 000 грн та судових витрат в сумі 840,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 21.01.2019 був укладений Договір позики між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до якого відповідач прийняв у власність грошові кошти у сумі 50 364 грн, що еквівалентно 1800 доларів США. Факт отримання коштів підтверджено власноручно написаною розпискою від ОСОБА_3 в момент передачі йому грошової позики.

Відповідно до умов Договору відповідач зобов`язався повернути борг до 21.01.2020 та визначено місце виконання Договору за адресою: АДРЕСА_1 .. Крім того Договором встановлено обов`язок відповідача сплачувати відсотки в розмірі 2,0% від суми позики за кожний місяць.

Зазначив, що в момент настання визначеної Договором дати борг повернуто не було, а також не було сплачено відсотки. Станом на 13.07.2020 борг не погашено.

З урахуванням наведеного просив стягнути з відповідача 50 364 грн боргу за договором позики, 17 123,76 грн відсотків від суми позики, 3000 грн витрат на правову допомогу та 840, 40 коп сплаченого судового збору.

Ухвалою суду від 10.08.2020 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання у справі на 09.09.2020, яке неодноразово відкладалось через неявку сторін та наявність відповідних клопотань на 07.10.2020, 28.10.2020, 07.12.2020, 27.01.2021.

Ухвалою суду від 07.12.2020 було визнано явку позивача ОСОБА_2 обов`язковою та зобов`язано його подати до суду оригінали договору позики від 21.01.2019 та розписки відповідача від 21.01.2019 для огляду.

Від представника відповідача 22.01.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він заперечує проти задоволення позовних вимог, вказує, що відповідач ніколи в житті не був знайомим з позивачем, ніколи його не бачив та не зустрічався з ним, ніколи не домовлявся з ним та не укладав жодних договорів, зокрема Договору позики, який разом із розпискою до нього є підроблені. Також просив звернути суд увагу на те, що договір начебто укладено у м. Теребовля та місце виконання договору також визначено м. Теребовля, що викликає сумнів, оскільки він зареєстрований у м. Київ та постійно проживає у м. Київ. З посиланням на норми матеріального та процесуального права просив позов залишити без задоволення.

Ухвалою суду від 27.01.2021 було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.02.2021.

Позивач вимоги ухвали суду від 07.12.2020 не виконав та в судові засідання не з`явився, подавши заяви про розгляд справи у його відсутності на підставі наявних у суду матеріалів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Разваляєв Д.С., який брав участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, заперечив проти задоволення позову з мотивів, викладених у відзиві на позов. Додатково зазначив, що підписи та почерк у розписці та Договорі не схожий з оригіналом. Крім того, в різних судах України знаходяться аналогічні справи, у яких його довіритель із позивачами також не знайомий. Позови написано ідентично та в однаковому стилі. Відповідачу ОСОБА_3 не відомо як та де вказані особи отримали доступ до його персональних даних.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі встановив наступне.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

У відповідності до частини першої та другої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач як на підставу свої вимог посилався та надав копію Договору позики від 21.01.2019 та копію розписки від 21.01.2019. У позовній заяві вказав, що в нього наявні оригінали вказаних документів.

Відповідно до умов зазначеного Договору ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_3 прийняв у власність грошові кошти у сумі 50 364 грн, що еквівалентно 1800 доларів США.

Крім того, відповідно п.1.1 Договору, ОСОБА_3 зобов`язався сплатити 2,0% від суми позики кожного місяця, встановлено строк та місце виконання зобов`язання (до 21.01.2020, за адресою: АДРЕСА_1 ) (а.с.14-16).

Факт отримання позики підтверджено копією письмової розписки від 21.01.2019 (а.с.17).

Встановлено що у копіях Договору та розписки наявні підписи сторін правочину.

Згідно із статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш яку десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а увипадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі встановленій законом.

У відповідності до частини другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У даній справі відповідачем повністю заперечується факт укладання Договору позики, на який посилається позивач, заперечується факт дачі розписки та отримання будь-яких грошових коштів від ОСОБА_2 .

Враховуючи правові позиції Верховного Суду, висловлені у постановах від 05.11.2020 у справі № 531/251/19, від 02.03.2020 у справі № 355/1301/18, згідно яких наявність оригіналу розписки у позивача (позикодавця) згідно з положеннями статті 545 ЦК України вказує на те, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано, ухвалою суду від 07.12.2020 було визнано явку позивача ОСОБА_2 обов`язковою та зобов`язано його подати до суду оригінали договору позики від 21.01.2019 та розписки відповідача від 21.01.2019 для огляду, однак вимоги суду виконані не були.

Згідно вимог статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Враховуючи, що позивач в судове засідання не прибув та оригінали документів суду не надав, суд розцінює наявні у матеріалах справи копії Договору позики та розписки, як неналежні та недостатні докази виникнення між позивачем та відповідачем договірних правовідносин, а тому позовні вимоги є недоведеними, та задоволенню не підлягають.

З урахуванням положень статті 141 ЦПК України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 4, 12, 141, 247, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та відсотків за договором позики - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду складено 02 березня 2021 року.

Суддя А.В.Мельник