Провадження № 2/734/192/21 Справа № 734/3566/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 червня 2021 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді Соловей В.В.,

при секретареві судових засідань Ринві Т.О.,

із участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Гиляки О.М., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Лущик О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи Служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав,

у с т а н о в и в:

із позовною заявою про позбавлення батьківських прав у суд звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи Служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області. Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовує тим, що, починаючи з другої половини 2015 року перебувала у стосунках із відповідачем ОСОБА_2 , проживали спільно як чоловік і жінка, вели спільне господарство. За час спільного проживання з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Після народження дитини між ними виникли розбіжності в поглядах на життя. Починаючи з грудня 2018 року, із сином проживає окремо від ОСОБА_2 . У сім`ї створені необхідні умови для фізичного, духовного і морального розвитку дитини. Стосунки із відповідачем припинені з грудня 2018 року. ОСОБА_2 із сином не спілкується, не навідує його, не бере участі у його вихованні, не надає матеріальної допомоги. ОСОБА_2 жодного разу не цікавився про розвиток сина, його інтересами, не вітав із днем народження, не купував подарунки, ніколи не намагався зустрітись із сином та провести спільний час. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Позивач ОСОБА_1 ставить позовну вимогу про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За ухвалою від 17 грудня 2020 року судді Козелецького районного суду Чернігівської області відкрите провадження у цивільній справі і призначена справа до підготовчого провадження.

За ухвалою від 07 травня 2021 року Козелецького районного суду Чернігівської області закрите підготовче провадження у цивільній справі та призначена до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і представник позивача адвокат Гиляка О.М. позовні вимоги підтримали. Відповідач ОСОБА_2 і представник відповідача адвокат Лущик О.М. позовні вимоги не визнали. Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . Дитина проживає з матір`ю в м. Бровари Київської області. Зі змісту довідки, виданої Закладом дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу «Ластівка» Броварської міської ради Київської області, виходить, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує вказаний заклад дошкільної освіти з вересня 2019 року, дитину приводить до закладу і забирає його матір. За рішенням № 70 від 26 січня 2021 року виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області «Про надання висновку до суду щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 » наданий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із тим, що батько дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Вказаний висновок обґрунтований тим, що ОСОБА_2 не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду і лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання. Не спілкується із сином у обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. За заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2019 року змінений розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що визначені судовим наказом Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2019 року, із 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дати набрання цим рішенням законної сили. Стягнуті із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1/6 частка заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, з щорічною індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття, - до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Зі змісту розрахунку заборгованості зі сплати аліментів (АСВП № 59085053), наданого головним державним виконавцем Неоменком В.В., виходить, що станом на 02 лютого 2021 року у ОСОБА_2 за виконавчим листом № 364/2274/19 від 24 квітня 2019 року про стягнення на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/6 частки доходів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутня заборгованість зі сплати аліментів.

Свідок ОСОБА_4 показала, що із ОСОБА_1 є подругами, проживають по-сусідству, а ОСОБА_2 не знає. ОСОБА_3 проживає із матір`ю, батька дитина не знає. ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні батька з дитиною не чинить.

Свідок ОСОБА_5 показала, що позивача знає з 2011 року, пізніше ОСОБА_1 розійшлись із ОСОБА_2 . Нині у ОСОБА_1 стосунки з іншим чоловіком. ОСОБА_1 не чинила перешкод у спілкуванні ОСОБА_2 із дитиною і хоче щоб батько дитини спілкувався із ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_6 показав, що із ОСОБА_1 спільно проживає останні два місяці, а впродовж останнього року тісно спілкувалися. ОСОБА_2 не бачив біля ОСОБА_3 . Із ОСОБА_3 знайшов спільну мову і виховує дитину. ОСОБА_1 не чинила перешкод у спілкуванні батька з дитиною.

Свідок ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_2 є сином, а ОСОБА_1 колишня невістка. ОСОБА_2 бажає спілкуватися із ОСОБА_3 , який є його сином. Востаннє ОСОБА_2 бачився із дитиною у лютому 2019 року, із ОСОБА_1 не було зв`язку. ОСОБА_1 сказала, що не даватиме спілкуватися із дитиною та чинить перешкоди у спілкуванні.

Свідок ОСОБА_8 показала, що ОСОБА_2 є колишнім чоловіком, але разом проживають. ОСОБА_3 є спільною дитиною ОСОБА_2 і ОСОБА_1 . На утримання цієї дитини ОСОБА_2 сплачує аліменти. ОСОБА_1 не спілкується та не йде на контакт, не хоче давати спілкуватися батькові з дитиною. У лютому 2019 року ОСОБА_2 востаннє бачився із дитиною. ОСОБА_2 купував подарунки дитині та інші речі, але ОСОБА_1 відмовилася їх приймати.

Свідок ОСОБА_9 показала, що ОСОБА_2 є рідним братом її чоловіка, а вона хрещена матір ОСОБА_3 . У спілкуванні із дитиною ОСОБА_1 чинила перешкоди ОСОБА_2 . Із сином ОСОБА_2 бажає спілкуватися. ОСОБА_2 давав їй речі і гроші, щоб передала їх ОСОБА_3 , але повернула їх, так як не поїхала до м. Бровари.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Правовими нормами ч.ч. 2 і 3 ст. 157 СК України визначено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, із ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1)не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2)ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3)жорстоко поводяться з дитиною; 4)є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5)вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6)засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Вислухавши позиції учасників судового розгляду, показання свідків, дослідивши надані докази, враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи Служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав не підлягає задоволенню.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту інтересів дитини.

Позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 визнають, що біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від сина ОСОБА_3 , але зобов`язаний брати участь у його вихованні і має право на особисте спілкування з ним. Доказів про те, що спілкування ОСОБА_2 із ОСОБА_3 , а також участь батька у вихованні дитини, перешкоджатиме нормальному її розвиткові, не встановлено. При цьому, відповідач ОСОБА_2 пояснив, що позивач ОСОБА_1 чинить перешкоди у спілкуванні з малолітнім ОСОБА_3 . У письмовій формі ОСОБА_2 звертався листом від 27 квітня 2021 року до ОСОБА_1 із проханням надати можливість побачитися і поспілкуватися із спільною дитиною. Однак, між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відсутня домовленість щодо можливості реалізації батьком права на особисте спілкування з дитиною.

Відповідач ОСОБА_2 неналежно виконує передбачені ч.ч. 1-3 ст. 150, ч. 2 ст. 157 і ст. 180 СК України батьківські обов`язки щодо ОСОБА_3 : не приймає постійної участі у вихованні сина; не піклується про стан його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток; не готує його до самостійного життя; надає недостатньо коштів для утримання дитини. Відповідач ОСОБА_2 має намір і бажання приймати участь у виховані та утриманні своєї дитини.

Позивачем ОСОБА_1 не надані належні та допустимі докази на підтвердження пред`явлених позовних вимог про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 щодо дитини. Правові підстави для позбавлення судом батьківських прав відповідача ОСОБА_2 на підставі ст. 164 СК України відсутні. Висновок від 20 січня 2021 року комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 не є достатньо обґрунтованим і не містить переконливих висновків необхідності позбавлення батьківських прав відповідача. До того ж, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не був обізнаний про проведення засідання цієї комісії з питань захисту прав дитини, що відбулося 20 січня 2021 року.

Разом із тим, суд вважає за необхідне попередити відповідача ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання й утримання ОСОБА_3 та покласти на Броварську міську раду Київської області контроль за виконанням відповідачем ОСОБА_2 батьківських обов`язків щодо ОСОБА_3 . Необхідно зобов`язати Броварську міську раду Київської області надати відповідачеві ОСОБА_2 допомогу у здійсненні батьківських обов`язків щодо малолітнього ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 150, 157, 164 і 180 СК України, ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, 352, 354 і 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи Служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав залишити без задоволення.

Попередити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Козелець Чернігівської області, про необхідність змінити ставлення до виховання й утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бровари Київської області.

Покласти на Броварську міську раду Київської області контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків щодо ОСОБА_3 . Зобов`язати Броварську міську раду Київської області надати ОСОБА_2 допомогу у здійсненні батьківських обов`язків щодо ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів із дня проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Суддя