Провадження № 2/686/1139/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд у складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

при секретарі Антосєві В.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди -

встановив:

12 жовтня 2020 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), посилаючись на те, що ОСОБА_4 18.06.2020 року керуючи транспортним засобом «Renault Scenic», держ.номер НОМЕР_1 , в порушення п. 10.3 Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення з належним позивачу транспортним засобом «Ford Mustang», держ.номер НОМЕР_2 , в результаті чого, вищевказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 686/16011/20 від 02 липня 2020 року відповідача ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», яка на підставі угоди про розмір страхового відшкодування, відшкодувала позивачу 40 000 грн. (згідно угоди про розмір страхового відшкодування сума матеріального збитку за страховим випадком, що стався 18.06.2020 року, становить 42 000 грн., з яких 2 000 грн. франшиза). Однак, після проведення ремонту автомобіля позивача, ТОВ «Гранд Мотор» надало позивачу рахунок на оплату ремонту автомобіля «Ford Mustang» на суму 81 659 грн. 17 коп.

Отже, позивачем понесені значно більші витрати на ремонт пошкодженого автомобіля, аніж отримані страхові відшкодування. На день звернення до суду невідшкодованими залишилися 41 659 грн. 17 коп. вартості ремонту та 2 000 грн. 00 коп. франшизи.

Тому, згідно з положеннями ст. 1194 ЦК України, відповідно до якої, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), позивач просить суд стягнути з ОСОБА_4 41 659 грн. 17 коп. в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Крім того, у зв`язку з ушкодженням внаслідок ДТП майна ОСОБА_3 , внаслідок чого позивач переніс певні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час використовувати свою власність за її прямим призначенням, клопотами по ремонту автомобіля, нецільового використання сімейних грошей, неприємним розумінням того, що автомобіль вже був у ДТП та є відремонтованим, позивач просить суд в якості відшкодування завданої їй моральної шкоди стягнути з відповідача 10 000 грн. 00 коп.

Окрім цього, ОСОБА_3 просить суд стягнути з відповідача судові витрати: 840 грн. 80 коп. судовий збір та 15 000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

Ухвалою суду від 26 жовтня 2020 року по справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

11 грудня 2020 року відповідач ОСОБА_4 подав до суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 , посилаючись на те, що він застрахував свою цивільно-правову відповідальність як власника наземного транспортного засобу в ТДВ «СК «Альфа-Гарант». Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, згідно договору становить 130 000 грн. 00 коп. Він вчасно повідомив страхову компанію про настання страхового випадку 18.06.2020 року, надав страховику усі необхідні документи та повідомив позивачу, в якій страховій компанії застрахована його відповідальність і куди позивачу потрібно звертатись за отриманням страхового відшкодування. В подальшому 19.08.2020 р. між ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_3 було укладено договір про розмір страхового відшкодування, згідно якого сторони дійшли згоди, що сума матеріального збитку за страховим випадком, що стався 18.06.2020 року, складає 42 000,00 грн.; сума страхового відшкодування за вказаним випадком визначається в розмірі 40 000,00 грн.; дійшли згоди, що сума страхового відшкодування за ДТП, що сталась 18.06.2020 року, є остаточною, і що сторони не матимуть жодних фінансових або будь-яких інших претензій щодо розміру цієї суми. Тобто, позивач ОСОБА_3 погодилась, що розмір заподіяного їй матеріального збитку внаслідок ДТП становить 42 000 грн. 00 коп., з яких 40 000 грн. відшкодував ТДВ «СК «Альфа-Гарант», 2 000 грн. франшизи відшкодував відповідач, тому позивач не має права пред`являти до нього претензії щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Також зазначив, що обґрунтування позивача щодо відшкодування їй моральної шкоди значно перебільшенні, з його боку було вчинено всі дії щодо отримання ОСОБА_3 страхового відшкодування. У зв`язку з наведеним, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3

04 лютого 2021 року представник позивача ОСОБА_1 подав до суд клопотання про зменшення позовних вимог у зв`язку з виплатою відповідачем ОСОБА_4 позивачу франшизи в сумі 2 000 грн. 00 коп.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 зменшенні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наданні докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом об`єктивно встановлено, що між ОСОБА_4 та ТДВ «СК «Альфа-Гарант» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АО № 7034726 від 08.11.2019 року, за яким Страховик застрахував майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «Renault Scenic», держ.номер НОМЕР_1 , що підтверджується копією полісу.Ліміт відповідальності Страховика за шкоду, заподіяну майну, згідно договору - 130 000 грн. 00 коп., франшизи 2 000 грн. 00 коп.

Відповідач ОСОБА_4 , 18.06.2020 року о 18 год. 00 хв. в м. Хмельницький, по вул. Озерна, 2А, керуючи транспортним засобом «Renault Scenic», держ.номер НОМЕР_1 , в порушення п. 10.3 Правил дорожнього руху України, при перестроюванні, не надав переваги в русі належному позивачу транспортному засобу «Ford Mustang», держ.номер НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку у крайній правій смузі для руху, на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого допустив з ним зіткнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди вищевказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 686/16011/20 від 02 липня 2020 року, яка набрала законної сили 14 липня 2020 року, відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Після дорожньо-транспортної пригоди, позивач звернулась у ТОВ «Гранд Мотор», де отримала рахунок № СГМ-К-СА011434 від 23.06.2020 року, згідно якого вартість ремонту її автомобіля «Ford Mustang», держ.номер НОМЕР_2 , становить з ПДВ - 97 991 грн. 00 коп.

Ліміт відповідальності ТДВ «СК «Альфа-Гарант» за шкоду, заподіяну власником наземного транспортного засобу - автомобіля «Renault Scenic», держ.номер НОМЕР_1 , майну, згідно договору серії АО № 7034726 - 130 000 грн. 00 коп., що є достатнім для відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням автомобіля позивачки.

Проте, 19.08.2020 року між ТДВ «СК «Альфа-Гарант» (страховиком відповідача) та позивачем ОСОБА_3 було укладено Угоду про розмір страхового відшкодування. Згідно п. п. 2, 3 даної Угоди, сторони дійшли згоди, що сума матеріального збитку за страховим випадком, що стався 18.06.2020 року, складає 42 000,00 грн.; сума страхового відшкодування за вказаним випадком визначається з урахуванням франшизи, яка за полісом № АО- від 07.11.2019 року складає 2 000,00 грн., в розмірі 40 000,00 грн. Відповідно до п. 4 вказаної Угоди сторони підтверджують, що вказана в п. 3 цієї угоди сума страхового відшкодування за дорожньо-транспортною пригодою, що сталась 18.06.2020 року, є остаточною. Сторони не матимуть жодних фінансових або будь-яких інших претензій щодо розміру цієї суми.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування».

Тому, враховуючи положення ст. 1194 ЦК України, з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність.

Аналогічна правова позиція викладеш в Постанові Верховного Суду України від 31.05.2017 року по справі № 758/10356/14-ц та у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15-ц.

У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно абзацу другого п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Позивач ОСОБА_3 та ТДВ «СК «Альфа-Гарант» шляхом укладення 19.08.2020 року Угоди про розмір страхового відшкодування досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування. Таким чином потреби в проведенні оцінки, експертизи пошкодженого автомобіля не було.

Страхова компанія в передбаченому законом порядку здійснила виплату позивачу страхового відшкодування в сумі 40 000 грн. 00 коп., тобто належним чином виконала свої зобов`язання відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; відповідач ОСОБА_4 виплатив позивачу 2 000 грн. 00 коп. франшизи, що не заперечується сторонами.

Аналогічні правові позиції викладені в Постановах Верховного Суду від 18.04.2018 року у справі № 205/2450/16-ц та від 06.06.2018 року у справі № 357/3729/17.

Отже, ОСОБА_3 було повністю відшкодовано матеріальну шкоду, завдану ДТП, яка мала місце 18.06.2020 року, розмір якої вона погодила в Угоді 19.08.2020 року.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_4 на його користь матеріальної шкоди в сумі 41 659 грн. 17 коп.

Також позивач ОСОБА_3 просила стягнути з відповідача 10 000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно положень ст. 12 Цивільного процесуального Кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем до позову не надано жодного доказу завдання їй діями відповідача моральної шкоди, належним чином не обґрунтовано її завдання і в позовній заяві.

З урахуванням наведеного та законодавчо встановлених принципів змагальності сторін тасвободі в наданні ними до суду своїх доказів, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 грн. 00 коп., у зв`язку з чим і про відмову у задоволенні позову у цій частині.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст.ст. 16, 23, 1166, 1167, 1187, 1191, 1194 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 22, 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04 березня 2021 року.

Суддя О.М. Палінчак