Справа № 585/1758/21
Номер провадження 4-с/585/10/21
У Х В А Л А

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Галась І.А.,

при секретарі Салій О.І.,

за відсутності сторін

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на відмову у скасуванні арешту з нерухомого майна та заборони його відчуження,

В С Т А Н О В И В:

25 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся із скаргою, в якій просить зобов`язати Роменський МРВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) скасувати арешт та заборону на відчуження з належного йому нерухомого майна, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.01.2012 року у виконавчому провадженні № 29472245, згідно якої в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 10.01.2012 року за № 12047535 накладений арешт на все належне йому нерухоме майно.

Скарга мотивована тим, що на примусовому виконанні у відділі ДВС Роменського МРУЮ перебував виконавчий лист № 1-11 виданий 09.10.2003 року Роменським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в сумі 32822 грн. на виконання вироку Роменського міського суду Сумської області в справі № 1-11/2003р. від 04.06.2003 року, яким його визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 142 ч.2, 215-3 ч. 3, 140 ч.3, 142 ч.3 КК України в редакції 1960 року, ст. ст. 357 ч.3, 185 ч.5, 187 ч.4, 257 КК України в редакції 2001 року та призначено покарання 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, стягнуто за цивільним позовом потерпілого на відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти в сумі 32822 грн. Виконавче провадження № 29472245 було відкрите 26.10.2011 року на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, а завершене 20.02.2012 року на підставі постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, винесеної у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Державним виконавцем при вчиненні виконавчих дій 10.01.2012 року у виконавчому провадженні № 29472245 була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №12047535 накладений арешт на все належне йому нерухоме майно. При винесенні постанови про повернення виконавчого документа накладений у виконавчому провадженні арешт на належне йому нерухоме майно скасований не був. Він звернувся із заявою про скасування накладеного на належне йому нерухоме майно арешту, оскільки строк пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа № 1-11 виданого 09.10.2003 року Роменським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в сумі 32822 грн. закінчився, тому відсутні підстави для подальшого застосування арешту належного йому нерухомого майна.

ОСОБА_1 в поданій скарзі до суду просить справу слухати за його відсутності.

Начальний Роменського МРВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у відзиві на скаргу просив відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на відмову у скасуванні арешту з нерухомого майна та заборони його відчуження, посилаючись на відсутність правових підстав для зняття арешту з належного ОСОБА_1 майна, розглянути справу без участі представника відділу.

У відповідності до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних н або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами першою й другою статті 450 ЦПК України передбачено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи Н приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Враховуючи вимоги статті 450 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності сторін, що не з`явились та які були повідомлені своєчасно та належним чином про розгляд скарги.

Суд, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скаржника, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у відділі ДВС Роменського МРУЮ перебував виконавчий лист № 1-11, виданий 09.10.2003 року Роменським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в сумі 32822 грн. на виконання вироку Роменського міського суду Сумської області в справі № 1-11/2003р. від 04.06.2003 року, яким ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 142 ч.2, 215-3 ч. 3, 140 ч.3, 142 ч.3 КК України в редакції 1960 року, ст. ст. 357 ч.3, 185 ч.5, 187 ч.4, 257 КК України в редакції 2001 року та призначено покарання 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, стягнуто за цивільним позовом потерпілого на відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти в сумі 32822 грн.

При цьому державним виконавцем при вчиненні виконавчих дій 10.01.2012 року у виконавчому провадженні № 29472245 була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 12047535 накладений арешт на все належне ОСОБА_1 нерухоме майно.

При винесенні постанови про повернення виконавчого документа на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», накладений у виконавчому провадженні арешт на належне ОСОБА_1 нерухоме майно, скасований не був.

Повторно вищевказаний виконавчий лист на примусове виконання не надходив.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно до статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» Засади виконавчого провадження1. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:1) верховенства права;2) обов`язковості виконання рішень;3) законності;4) диспозитивності;5) справедливості, неупередженості та об`єктивності;6) гласності та відкритості виконавчого провадження;7) розумності строків виконавчого провадження;8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

У відповідності до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» - у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Судом враховано, що на час розгляду скарги у Роменському МРВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відсутні будь-які виконавчі провадження відносно скаржника. Арешт на майно скаржника накладався відповідно до постанови державного виконавця.

Таким чином, виходячи із положень ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець, виносячи постанову про закриття виконавчого провадження чи повернення виконавчого листа стягувачеві, повинен був вирішити і питання щодо скасування арешту майна, але даних заходів не здійснив.

На даний час Роменський МРВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) також відмовляється зняти арешт з майна боржника, незважаючи на відсутність будь-яких виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 .

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до положень ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Виходячи з того, що арешт був накладений саме в порядку виконання цивільного позову відносно скаржника, виконавчий лист повернуто, який повторно на примусове виконання не надходив. І на даний час відсутні стягнення з ОСОБА_1 , відповідно Роменський МРВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зобов`язаний вирішити питання щодо скасування арешту з майна скаржника, оскільки останній накладався саме Роменським міськрайонним відділом державної виконавчої служби в рамках виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України - у разі встановлення обґрунтованості скарги суд зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог за скаргою в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 56 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 447, 450, 451 ЦПК України,суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на відмову у скасуванні арешту з нерухомого майна та заборони його відчуження - задовольнити.

Зобов`язати Роменський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) скасувати арешт та заборону на відчуження з належного ОСОБА_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , нерухомого майна, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.01.2012 року у виконавчому провадженні № 29472245, згідно якої в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 10.01.2012 року за № 12047535 накладений арешт на все належне йому нерухоме майно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцятиденного строку з дня складення ухвали.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ