Номер провадження: 22-ц/813/8562/21
Номер справи місцевого суду: 2-4076/2005
Головуючий у першій інстанції Кічмаренко С.М.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

07.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів: Дришлюка А.І., Громіка Р.Д.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Марченко Наталії Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 10 червня 2005 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Малиновської районної адміністрації м. Одеси про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2005 року встановлено факт вступу ОСОБА_2 в управління і володіння спадковим майном, після смерті спадкодавця ОСОБА_3 ..

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 червня 2005 року у вищевказаному рішенні суду виправлено арифметичну помилку.

30 листопада 2018 року адвокат Марченко Н.В. в інтересах ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду першої інстанції та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначено, що ОСОБА_1 не є стороною по даній справі, у суді першої інстанції участі не приймала, однак рішенням суду та відповідно ухвалою про виправлення арифметичної помилки вирішено питання про її права та обов`язки. Про наявність ухвали суду від 10 червня 2005 року скаржнику стало відомо під час розгляду Малиновським районним судом м. Одеси цивільної справи №521/16337/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи Одеська міська рада, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинних будівель. З цих підстав адвокат Марченко Н.В. в інтересах ОСОБА_1 просила поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2018 року викладені адвокатом Марченко Н.В. в інтересах ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду, визнанні судом неповажними та апеляційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 10 червня 2005 року, із зазначенням поважних підстав для поновлення такого строку.

ОСОБА_1 надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги десять днів з дня отримання копії ухвали та роз`яснено, що в разі невиконання зазначених вимог ухвали в наданий строк, а також якщо вказані в заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження (а.с. 62-63).

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року №452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» апеляційний суд Одеської області ліквідовано, утворено Одеський апеляційний суд.

Відповідно до ч. 5 ст. 31 ЦПК України у разі ліквідації суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом.

03 січня 2019 року розпочав свою роботу Одеський апеляційний суд, у зв`язку з чим йому була передана для розгляду вказана цивільна справа.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського апеляційного суду від 18 січня 2019 року, визначено новий склад суду, а саме: головуючий суддя Драгомерецький М.М., судді учасники колегії: Дрішлюк А.І., Черевко П.М..

18 січня 2019 року до суду надійшла заява адвоката Марченко Н.В. в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 10 червня 2005 року (а.с. 68-71).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25 січня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Марченко Н.В. в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 10 червня 2005 року (а.с. 76-78).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 квітня 2021 року касаційну скаргу адвоката Марченко Н.В. в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Одеського апеляційного суду від 25 січня 2019 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції постановив ухвалу Одеського апеляційного суду від 25 січня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження одноособово, хоча поважність наведених заявником підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження мав оцінити суд апеляційної інстанції в складі колегії з трьох суддів (а.с. 134-139).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського апеляційного суду від 27 травня 2021 року, визначено склад суду, а саме: головуючий суддя Драгомерецький М.М., судді учасники колегії: Дришлюк А.І., Громік Р.Д..

На підставі вищевикладеного, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, вважає за необхідне розглянути заяву адвоката Марченко Н.В. в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 10 червня 2005 року подану 18 січня 2019 року, та оцінити викладені в ній доводи.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви адвоката Марченко Н.В. в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 10 червня 2005 року, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що обставини, на які посилається заявник в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд не можна визнати поважними, за наступних підстав.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

При цьому, в розділі XIII «Перехідні положення» ЦПК України зазначено, що зміни до Кодексу вводяться в дію з урахуванням особливостей, визнаних у цих Перехідних положеннях.

В підпункті 9 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі №361/161/13-ц (провадження №61-37352сво18) зроблено висновок про те, що незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовується той процесуальний закон, який діє на момент вчинення таких дій (частина третя статті 3 ЦПК України).

Провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі (ч. ч. 3, 4 ст. 3 ЦПК України).

Оскільки, адвокат Марченко Н.В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції в листопаді 2018 року, то застосуванню підлягають норми ЦПК України в редакції, чинній на час подання такої скарги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

При цьому, в своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує на те, що право на справедливий розгляд судом, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду (рішення у справі «Рябих проти Росії»). Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Європейський Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine) від 03 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та забезпечення принципу правової визначеності.

Поважними причинами для поновлення строку на апеляційне оскарження визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 не є учасником даної цивільної справи, в судових засіданнях суду першої інстанції участі не приймала, під час проголошення судового рішення присутня не була, однак зазначає, що ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 червня 2005 року порушено її права, обов`язки та інтереси.

Також встановлено, що 15 березня 2017 року адвокат Марченко Н.В. в інтересах ОСОБА_9 подала до суду заяву про ознайомлення із матеріалами цивільної справи №2-4076/2005 та про видачу копії рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2005 року (а.с. 71).

28 березня 2017 року адвокат Марченко Н.В., що діє в інтересах ОСОБА_9 ознайомилась із матеріалами справи, про що розписалась (а.с. 19).

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що адвокату ОСОБА_1 ОСОБА_10 , було достовірно відомо про наявність цивільної справи позовом ОСОБА_2 до Малиновської районної адміністрації м. Одеси про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності, та про зміст ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 10 червня 2005 року, ще з 28 березня 2017 року.

Однак, апеляційну скаргу на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 10 червня 2005 року адвокат Марченко Н.В., що діє в інтересах ОСОБА_1 подала до суду лише 30 листопада 2018 року, тобто із значним порушенням строків на апеляційне оскарження, передбачених ст. 354 ЦПК України (а.с. 21-29).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії що їх має право вчиняти ця особа.

Встановлені апеляційним судом обставини дають підстави вважати, що адвокату Марченко Н.В., що діє в інтересах ОСОБА_9 було достовірно відомо про наявність цивільної справи №2-4076/2005 та про ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 10 червня 2005 року, при цьому апелянт на протязі значного періоду часу жодним чином не реалізовувала своє право на доступ до судового рішення та оскарження його в апеляційному порядку.

Доводи клопотання про поновлення строку про те, що оскільки ОСОБА_9 не є учасником справи та не брала участі у справі, а тому має право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, не зважаючи на те, що адвокат ознайомився із матеріалами справи ще 28 березня 2017 року, апеляційний суд не може прийняти до уваги, з огляду на наступне.

Всі учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Пономарьов проти України»).

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та може призвести до порушення прав іншої сторони процесу. Зазначена конвенційна норма зобов`язує щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи.

При цьому, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Також, прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

На підставі викладеного, не заслуговують на увагу та визнаються апеляційним судом неповажними, викладені адвокатом Марченко Н.В. в інтересах ОСОБА_9 причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 10 червня 2005 року.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Марченко Н.В. в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 10 червня 2005 року, оскільки наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження по справі за апеляційною скаргою адвоката Марченко Наталії Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 10 червня 2005 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її підписання.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

А.І. Дришлюк