Провадження № 2-зз/638/68/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Щепіхіної В. В.

за участю секретаря Шевченко І. В.

позивача ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову по справі №638/13255/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія горизонт», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , треті особи: ПАТ «Таскомбанк», ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про визнання договорів недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

22.03.2021 до Дзержинського районного суду м. Харкова звернувся адвокат Романченко В. В. в інтересах ОСОБА_9 про скасування заходу забезпечення позову, пред`явленого ОСОБА_1 по цивільній справі №638/13255/17 про визнання договорів недійсними.

В обгрунтування заяви адвокат посилається на те, що накладення арешту на майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 70 кв.м., є втручанням у права власності ОСОБА_3 , оскільки він є добросовісним набувачем вказаної квартири та позбавлений можливості розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Також вважає, що взагалі відсутня легітимна мета заходу забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна, а саме запобігання утруднення або неможливості виконання рішення по даній справі, оскільки відсутні будь-які підстави вимагати повернення майна від добросовісного набувача, яким є ОСОБА_3 . Просив задовольнити клопотання та скасувати арешт, накладений на нерухоме майно, а саме квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 та інші відповідачі, треті особи в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи. Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги заяви про скасування заходів забезпечення позову підтримав, просив суд їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання в повному обсязі, просив суд у задоволенні клопотання відмовити. Надав суду пояснення разом з додатками в обґрунтування своїх заперечень. Суду пояснив, що ним подано позов про визнання недійсними: договору іпотеки від 28.12.2012, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ; договору іпотеки від 30.01.2013, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ «Банк Золоті ворота»; договору відступлення права вимоги за іпотечним договором №13-012 від 30.01.2013, укладеного між ПАТ «Банк Золоті ворота» та ТОВ «Фінансова компанія ГОРІЗОНТ». В подальшому позовні вимоги неодноразово уточнювалися позивачем. Ухвалою суду від 14.12.2018 задоволено заяву ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову та заборонено відчужувати: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 177 кв.м., та квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 70 кв.м. Вважає, що на теперішній час відсутні підстави для скасування застосованих заходів, оскільки справа не вирішена по суті. При подачі позову спірним майном, яке було предметом вищезазначених договорів іпотеки була лише одна квартира, що належала йому на праві власності, загальною площею 247,9 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Проте, під час розгляду справи він дізнався, що право власності на зазначену квартиру переходило декілька разів до інших осіб та в подальшому її було поділено на дві квартири. Вважає, що такі дії свідчать саме про утруднення або неможливість виконання рішення суду по даній справі у разі задоволення його позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, вважає, що заява про скасування заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких підстав.

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа №638/13255/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія горизонт», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , третя особа: ПАТ «Таскомбанк» про визнання договорів недійсними.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.12.2018 року за заявою ОСОБА_1 застосовані заходи забезпечення позову. А саме, накладено заборону відчуження до вирішення справи по суті на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 177 кв. м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; а також на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 70 кв. м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

12.12.2018 року ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги. На час вирішення заяви про забезпечення позову просив застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину іпотечного договору б/н від 28.12.2012 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , згідно якого в іпотеку була передана квартира ще загальною площею 247,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 141220407 від 13.10.2018 та № 141477388 від 16.10.2018, за змістом якої квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 247,9 кв.м., згідно Декларації про готовність об`єкта до експлуатації ХК 78, виданої 12.03.2018, було розділено на дві квартири а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 177 кв. м.; квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 70 кв.м.

Згідно договору купівлі-продажу від 15.11.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Качур А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3222 ОСОБА_6 продала квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 70 кв.м., житловою площею 25,2 кв.м. ОСОБА_3 .

Отже, з часу подання позову до суду спірна квартира була поділена та частина її була відчужена за договором купівлі-продажу іншій особі, що свідчить про ймовірне утруднення в подальшому виконання рішення суду по даній справі, якщо воно буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до частини 1 статті 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Оскільки станом на час розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову справа по суті ще не розглянута, заявник не навів доказів того, що змінилися обставини, які зумовили застосування таких заходів, і в матеріалах справи вони також відсутні, суд не вбачає підстав для скасування цих заходів.

Стосовно доводів заявника про порушення права на мирне володіння майном суд зауважує, що в клопотанні заявник просить скасувати арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 . Проте, ухвалою суду від 14.12.2018 року за заявою ОСОБА_1 застосовані заходи забезпечення позову у вигляді накладення заборону відчуження на нерухоме майно до вирішення справи по суті.

Суд звертає увагу, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Враховуючи мету застосуваних заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна (квартири) не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідачів та збереження нерухомого майна обґрунтованою, на думку суду, може бути визнана заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що застосовані заходи забезпечення позову є співмірними з заявленими позовними вимогами та враховують збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу. На теперішній час ймовірність ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту чи поновлення порушених, оспорюваних прав або інтересів позивача ще існує; обставин, які б доводили відсутність необхідності у подальшому застосуванні вказаних заходів судом не встановлено. Тому, суд дійшов висновку про залишення клопотання про скасування арешту нерухомого майна без задоволення.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», ст.ст. 158, 260, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову по справі №638/13255/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія горизонт», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , треті особи: ПАТ «Таскомбанк», ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про визнання договорів недійсними відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. В. Щепіхіна