Справа № 263/3247/21
Провадження № 2/263/1389/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Шатілової Л.Г., при секретарі Ничипорук А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бавісс» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бавісс» про стягнення заборгованості.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 березня 2021 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, по справі призначено судове засідання.

17 травня 2021 року від позивача до суду надійшла заява про залишення позову без розгляду. Крім цього, в позовній заяві позивач просив зменшити розмір витрат, пов`язаних з правничою допомогою, які заявлені до стягнення відповідачем. Зокрема зазначав, що витрати за участь у судовому засіданні та гонорар успіху необґрунтовані, оскільки судові засідання по цивільній справі не проводились та справа по суті вирішена не була. Крім цього, судом було визнано справу незначної складності, тому представником відповідача вартість правничої допомоги була завищена. Крім цього зазначив, що надані представником відповідача до суду докази на підтвердження понесених судових витрат, є недопустимими.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

На підставі викладеного, враховуючи, що розгляд справи по суті ще не розпочався, від позивача надійшла заяви про залишення позову без розгляду, суд дійшов висновку про залишення такого позову без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України, суд роз`яснює, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Представник відповідача разом із відзивом на позовну заяву надала до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Відповідно до зазначеного розрахунку, відповідачем фактично понесені витрати на послуги адвоката у сумі 4 000 грн., які складаються з ознайомлення з матеріалами справи: 1 година, вартість послуг 1 000грн.; складання відзиву на позовну заяву: 2 години, вартість послуг 2 000 грн.; підготовка до судового засідання (в тому числі ознайомлення з матеріалами справи в приміщенні суду, направлення відзиву стороні): 1 година, вартість послуг 1 000 грн. Крім цього зазначено, що відповідач очікує понести наступні витрати: участь представника у судовому засіданні 1 500 грн.; гонорар успіху (3% від ціни позову) 5487 грн.

На підтвердження понесених відповідачем витрат на правову допомогу, до суду надано акт приймання-передачі виконаних робіт від 09 квітня 2021 року та копію рахунку № 1/04 про оплату послуг адвоката.

Суд не бере до уваги заперечення позивача про те, що надані відповідачем докази на підтвердження понесених судових витрат, є неналежними та недопустимими доказами, оскільки надані відповідачем копії акту приймання-передачі виконаних та копія рахунку про оплату послуг адвоката є належними та достатніми доказами на підтвердження понесення таких витрат, що узгоджується з положеннями ст. 137 ЦПК України.

Вирішуючи заявлене позивачем питання про зменшення суми витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, суд виходить з наступного.

Позивач заявляє про необґрунтованість витрат на правничу допомогу в частині витрат за участь у судовому засіданні та гонорар успіху, разом з тим, як вбачається з наданих представником відповідача документів, такі витрати є лише очікуваними, та відповідачем фактично понесені не були, у зв`язку із чим суд не вирішує питання щодо розподілу зазначених витрат.

Щодо витрат на правничу допомогу, які полягають в ознайомленні з матеріалами справи та складанні відзиву на позовну заяву, загальною тривалістю 3 години та вартістю 3 000 грн., суд вважає такі витрати обґрунтованими, враховуючи розмір позовних вимог, заявлених позивачем, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, складність справи. Суд не бере до уваги посилання позивача на той факт, що зазначена справа визнана судом нескладною, оскільки при вирішенні питання про відкриття спрощеного провадження у справі, суд виходив із ціни позову, а не складності справи. Розмір витрат на правничу допомогу встановлений договором про надання правової допомоги за домовленістю сторін, є обґрунтованим.

Разом з тим, суд вважає необґрунтованими витрати на правову допомогу в частині підготовки до судового засідання (в тому числі ознайомлення з матеріалами справи в приміщенні суду, направлення відзиву стороні), як зазначено в орієнтованому розрахунку судових витрат.

Згідно попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат та акті приймання-передачі виконаних робіт, ознайомлення з матеріалами справи зазначено двічі, та під час ознайомлення з матеріалами справи представником у суді, такі не містили додаткових відомостей та доказів, як не були надані відповідачу разом з ухвалою про відкриття провадження по справі. Щодо направлення відзиву іншій стороні, то такі витрати не є витратами на правову допомогу, виходячи з положень ст. 133, 137 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з позивача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 133, 137, 141, 142, 257 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бавісс» про стягнення заборгованості, залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бавісс» судові витрати, у вигляді витрат на правову допомогу у розмірі 3 000 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали суду, шляхом подачі її до суду апеляційної інстанції через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя Л.Г. Шатілова