Справа № 136/534/21
провадження № 2/136/121/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2021 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Сільськогосподарське підприємство "Турбівське" до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Демко Світлани Володимирівни, треті особи: ОСОБА_1 , Фермерське господарство "Староприлуцьке" про скасування рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Сільськогосподарське підприємство "Турбівське" (далі позивач), через свого представника, звернувся з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Демко Світлани Володимирівни (далі відповідач), з вимогою скасувати рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису 55808708 від 19.12.2020, ухвалене державним реєстратором прав на нерухоме майно Демко Світланою Володимирівною, а також стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача судові витрати.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 02.12.2020 року по справі №136/139/20, яке набрало законної сили 05.01.2021, було визнано недійсним договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 06.08.2019, укладений між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Староприлуцьке» щодо земельної ділянки площею 2,7529 га кадастровий номер :06:000:0244, а також скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про речове право 32749066 від 07.08.2019, ухвалене державним реєстратором Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області Луценко Євгенієм Васильовичем, щодо реєстрації права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) за фермерським господарством «Староприлуцьке» на підставі договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 06.08.2019 року щодо земельної ділянки загальною площею 2,7529 га, кадастровий номер :06:000:0244. Відповідачем 19.12.2020 прийнято рішення про внесення змін до запису державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису 55808708 від 19.12.2020, яким як вбачається із оскаржуваного рішення, було внесено зміни до запису про інше речове право за номером 3274906 розділу державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна з реєстраційним номером 000. Оскаржуване рішення було прийнято відповідачем на підставі п.38 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 26.10.2011 за №1141. Як вбачається з Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.02.2021 за №244906259, 19.12.2020 державним реєстратором прав на нерухоме майно Демко Світланою Володимирівною в розділі реєстрації речового права за №32749066 від 07.08.2019 було внесено виправлення, в частині із фермерського господарства «Староприлуцьке» на ОСОБА_2 . Позивач вважає, що оскаржуване рішення відповідача являється незаконним та підлягає скасуванню.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 06.04.2021 призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Відповідач подала до суду заяву із запереченням проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні та просила про її розгляд у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.07.2021 було відмовлено в задоволенні вищевказаної заяви відповідача, а розгляд справи продовжено у спрощеному позовному провадженні.

Відповідач подала до суду відзив із запереченнями проти позову.

Відповідач обґрунтовує свої заперечення наступними обставинами.

Згідно з позовом, 19.12.2020, відповідачем ОСОБА_3 , як державним реєстратором прав на нерухоме майно Черепашинецької сільської ради було прийнято рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №55808708. Рішенням було прийнято внести зміни до запису про інше речове право за номером 3274906 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 000 спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Зміни до запису було внесені на підставі заяви про внесення змін до запису, яку подав ОСОБА_4 . Розглянувши заяву ОСОБА_2 та перевіривши запис про інше речове право за номером 3274906 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 000 спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, мною було з`ясовано, що у відомостях про суб`єкта іншого речового права значиться Правокористувач, Землекористувач - Фермерське господарство Староприлупьке». Проте в реєстрі завантажено договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 06.08.2019, який укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а тому керуючись Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 за №1141 було прийняте відповідне рішення (55808708), а саме у відомостях про суб`єкта іншого речового права видалено - Правокористувач, Землекористувач, емфітевт: ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «СТАРОПРИЛУЦЬКЕ», код СДРПОУ: 39520311, країна реєстрації: Україна та додано - Правокористувач, землекористувач: ОСОБА_2 . Відповідач зазначила, що позивач у своїй позовній заяві посилається на рішення Липовецького районного суду від 02.12.2020 по справі №136/139/20 (рішення набрало законної сили 02.01.2021). Згідно цього рішення суду по справі №136/139/20 визнано недійсним договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 06.08.2019, укладений між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Сгароприлуцьке» (код СДРПОУ 3952031 1) щодо земельної ділянки площею 2,7529 га кадастровий номер :06:000:0244. Також вищезазначеним рішенням суду скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про речове право 32749066 від 07.08.2019, ухвалене державним реєстром Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області Луценко Євгенієм Васильовичем, щодо реєстрації права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) за фермерським господарством «Староприлуцьке» на підставі договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 06.08.2019 щодо земельної ділянки загальною площею 2,7529 га, кадастровий номер :06:000:0244.

Відповідач вважає, що думка позивача, що на підставі рішення суду по справі №136/139/20 нею як державним реєстратором були внесені відповідні зміни є оманливою, так як на момент прийняття оскаржуваного рішення (55808708) їй не було відомо ні про рішення суду по справі №136/139/20, ні про розгляд даної справи. Крім того, в реєстрі завантажено договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 06.08.2019, який укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а не між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Староприлуцьке».

З урахуванням вищевикладеного, відповідач вважає, що її порушень як державного реєстратора прав на нерухоме майно не було, та вона жодним чином не порушила права та інтереси позивача, тому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач відповіді на відзив не подав.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, на що вказують рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які знаходяться серед матеріалів справи; на час судового засідання заяв про розгляд справи за їх відсутності не находило; про причини неявки суду не повідомили.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 02.12.2020 по справі №136/139/20, яке набрало законної сили 05.01.2021 (а.с. 13-16), було визнано недійсним договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 06.08.2019, укладений між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Староприлуцьке» щодо земельної ділянки площею 2,7529 га кадастровий номер :06:000:0244, а також скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про речове право 32749066 від 07.08.2019, ухвалене державним реєстром Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області Луценко Євгенієм Васильовичем, щодо реєстрації права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) за фермерським господарством «Староприлуцьке» на підставі договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 06.08.2019 року щодо земельної ділянки загальною площею 2,7529 га, кадастровий номер :06:000: 0244. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 19.12.2020 відповідачем прийнято рішення про внесення змін до запису державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису 55808708 від 19.12.2020, яким як вбачається із оскаржуваного рішення, було внесено зміни до запису про інше речове право за номером 3274906 розділу державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна з реєстраційним номером 000. Оскаржуване рішення було прийнято відповідачем на підставі пункту 38 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 26.10.2011 за №1141. Як вбачається із Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.02.2021 за №244906259 (а.с. 8-12), 19.12.2020 державним реєстратором прав на нерухоме майно Демко Світланою Володимирівною в розділі реєстрації речового права за №32749066 від 07.08.2019 (а.с. 9) було внесено виправлення, в частині із фермерського господарства «Староприлуцьке» на ОСОБА_2 . Тому позивач вважає, що оскаржуване рішення відповідача являється незаконним та підлягає скасуванню.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Як визначено в ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного, законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як унормовано ст. 21 ЦК України суд визнає незаконні та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування (п. «г» ч. 3 ст. 152 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з п. 38 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою КМУ від 26.10.2011 за №1141, в редакції станом на 19.12.2020 (далі - Порядок), визначено, що до Державного реєстру прав під час проведення державної реєстрації припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав вносяться відомості про підставу для державної реєстрації припинення речового права, обтяження речового права: назва документа; серія документа (за наявності); номер документа; дата видачі документа; уповноважений суб`єкт, що видав документ; додаткові відомості про документ (за наявності).

Як вбачається із наведеного вище, п. 38 Порядку не наділяє державного реєстратора здійснювати виправлення іншого речового права, зорема в частині заміни однієї сторони правочину на іншу.

Разом з тим, ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію ових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", визначено, що у разі допущення нічної помилки (граматичної, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися.

У разі якщо допущена технічна помилка, виявлена після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" п.2 ч.6 ст.37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України чи його територіальних органів.

У разі якщо допущена технічна помилка впливає на права третіх осіб, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі судового рішення.

Таким чином, оскаржуване рішення, яке стосувалось внесення виправлення в речове право номер запису про речове право 32749066 від 07.08.2019 в частині заміни однієї сторони правочину на іншу повинно було відбуватись виключно на підставі судового рішення.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" п.2 ч.6 ст.37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" п.2 ч.6 ст.37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

З урахуванням наведено вище та враховуючи те, що рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 02.12.2020 по справі №136/139/20, яке набрало законної сили було скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про речове право 32749066 від 07.08.2019, ухвалене державним реєстратором Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області Луценко Євгенієм Васильовичем, тому оскаржуване рішення відповідача від 19.12.2020 також підлягає скасуванню, оскільки речове право було скасовано судом, а тому, і як наслідок зміни до нього також підлягають скасуванню.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 11 зазначеного вище Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Як зазначено ч.3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; ....5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав;...7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Керуючись ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього право набувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим право набувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

Таким чином, відповідач приймаючи оскаржуване діяв всупереч вимогам законодавства, з порушенням процедури та механізмів його прийняття.

Відповідач у даній справі державний реєстратор, не є суб`єктом, законодавчо уповноваженим владно керувати поведінкою позивача, оскільки жодних звернень до нього від позивача не було. Натомість, оспорюване рішення державного реєстратора винесене з ініціативи іншої особи. Тобто, вимога позивача про скасування рішення відповідача від 19.12.2020 №55808708, яке було підставою для внесення змін до запису про інше речове право на земельну ділянку за кадастровим номером :06:000:0244 є нічим іншим як способом захисту майнових прав позивача.

Суд встановив, що відповідачем були порушені права, свободи та інтереси позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про скасувати рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Отже, з огляду на те, що позов задоволено повністю, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача, слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 2270 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 19, 23, 7680, 141, 258259, 263265, 268, 273279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Сільськогосподарське підприємство "Турбівське" (місцезнаходження: вул. Миру, буд. 147, смт. Турбів, Вінницька обл., 22513; ) до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Демко Світлани Володимирівни (місцезнаходження: вул. В. Нестерчука, буд. 19, м. Калинівка, Вінницька обл., 22400; ), треті особи: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), Фермерське господарство "Староприлуцьке" (місцезнаходження: вул. Фрунзе, буд. 8, с. Стара Прилука, Вінницький р-н, Вінницька обл.; ) про скасування рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - задовольнити повністю.

Скасувати рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису 55808708 від 19.12.2020, ухвалене державним реєстром прав на нерухоме майно ОСОБА_3 .

Стягнути з Державного реєстратора прав на нерухоме майно Демко Світлани Володимирівни на користь Приватного акціонерного товариства "Сільськогосподарське підприємство "Турбівське" судові витрати у вигляді судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Д.Т. Кривенко