Справа № 199/2189/21
РІШЕННЯ

іменем України

14.06.2021 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання - Перетятько А.В.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку загального позовного провадження (заочний розгляд справи) цивільну справу за позовом органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, в інтересах дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , де третя особа Управління-служба у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданим позовом в останньому заявлені наступні позовні вимоги:

-про позбавлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3

-про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи, яка буде виконувати обов`язки опікуна (піклувальника), до повноліття дітей.

Позов обґрунтований тим, що на обліку управління - служби у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради перебувають діти, які опинилися в складних життєвих обставинах: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з причини їх бездоглядності та ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків.

Матір`ю неповнолітніх дітей є відповідач по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який на даний час перебуває в місцях позбавлення волі згідно вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська. Також притягався до кримінальної відповідальності та був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України вироком Амур- Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2012 року за ч. 1 ст. 121 КК України, вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.11.2012 року та за ч. 1 ст. 263 КК України вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2012 року.

Відомості про батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до актового запису про її народження внесені на підставі заяви матері, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 135 СК України.

Вперше інформація щодо сім`ї ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно неналежного виконання нею батьківських обов`язків та бездоглядності дітей до управління - служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради надійшла в листопаді 2017 року від КЗО «Середня загальноосвітня школа №26» Дніпровської міської ради. В повідомленні містилася інформація про те, що в школі навчається двоє дітей ОСОБА_3 : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Сім`я мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначалося, що діти не мають належних умов для навчання, виховання та повноцінного відпочинку. В помешканні антисанітарія. Родина не спроможна вирішувати питання виховання дітей та забезпечення їх всім необхідним. Мати зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя.

В ході роботи з родиною стало відомо, що мати дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її співмешканець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який являється батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Свого часу в родині матері виховувалося троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте, згодом старший син ОСОБА_5 виявив бажання проживати з бабусею ОСОБА_7 , матір`ю відповідача, а надалі із останньою став проживати і середній ОСОБА_1 , так як відмовився переїжджати разом із матір`ю на інше місце проживання до її нового знайомого, з яким у неї зав`язалися стосунки. На даний час вони всі, а також малолітня ОСОБА_2 проживають разом з бабусею та знаходяться на її утриманні. Мати ж за весь час спільного проживання з дітьми, так і в подальшому їх вихованням, навчанням, утриманням та розвитком не займається. Веде аморальний та асоціальний спосіб життя, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, спілкується та перебуває в колі незрозумілих осіб, постійно зав`язує стосунки з різними чоловіками, влаштовуючи своє особисте життя, а в цей час бабуся сама забезпечує дітей всім необхідним власними силами та на власні кошти.

Як зазначається позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом, відповідач, залишивши своїх дітей на свою матір, їхнім життям, здоров`ям, навчанням не цікавиться та не переймається, самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків, цілком поглинена забезпеченням тільки власних інтересів.

Така поведінка матері ОСОБА_3 , на переконання позивача, діє в розріз з правами дітей на належне батьківське виховання, яке забезпечується системою державного контролю (ч. 1 ст. 152 СК України).

ОСОБА_3 попереджалася про несення відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків. їй роз`яснювалися наслідки, до яких це може призвести, однак на жаль мати і надалі продовжує нехтувати правами дітей та своїми обов`язками.

Відповідно до наданої характеристики КЗ «Дніпропетровський фазовий коледж спорту» ДОР ОСОБА_1 виховує бабуся, ОСОБА_7 . Вона приділяє належну увагу вихованню та навчанню онука.

Відповідно до наданої інформації КЗО «Середня загальноосвітня школа №26» ДМР №175 від 26.10.2020 року мати ОСОБА_3 веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не займається вихованням доньки. Під час навчання доньки не з`являлася до школи жодного разу, не цікавиться навчанням дівчинки, не відвідує батьківські збори, не спілкується з класним керівником, не приділяє уваги вихованню та розвитку доньки. За наданою характеристикою КЗО «Середня загальноосвітня школа №26» саме бабуся приділяє належну увагу навчанню та вихованню онуки, завжди прислухається до порад класного керівника, відвідує батьківські збори, приймає актину участь у житті класу. Дитина оточена увагою та піклуванням бабусі.

Посилаючись у позові на те, що відповідач жодного батьківського обов`язок не виконує, самоусунувшись від виховання дітей та 24.11.2017 р. нею було написано та нотаріально посвідчено заяву, якою вона відмовляється від своїх батьківських прав відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим органом опіки та піклування винесено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у позові й заявлено відповідні вимоги.

Представник позивача в окремо поданій заяві просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

Треті особи не скористалися правом брати участь у судових засіданнях.

Відповідач не скористалася правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.

Як встановлено судом, відповідач є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, копія яких наявна в матеріалах справи (а.с.17,18).

Батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місцеперебування якого не відоме, а відомості про батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до актового запису про її народження внесені на підставі заяви матері, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 23).

Факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків та обставини, викладені у позові підтверджуються наступним.

Відповідно до наданої характеристики КЗ «Дніпропетровський фазовий коледж спорту» ДОР ОСОБА_1 виховує бабуся ОСОБА_7 . Вона приділяє належну увагу вихованню та навчанню онука (а.с.16).

Згідно інформації КЗО «Середня загальноосвітня школа №26» ДМР №175 від 26.10.2020 року мати ОСОБА_3 веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не займається вихованням доньки. Під час навчання доньки не з`являлася до школи жодного разу, не цікавиться навчанням дівчинки, не відвідує батьківські збори, не спілкується з класним керівником, не приділяє уваги вихованню та розвитку доньки. За наданою характеристикою КЗО «Середня загальноосвітня школа №26» саме бабуся приділяє належну увагу навчанню та вихованню онуки, завжди прислухається до порад класного керівника, відвідує батьківські збори, приймає актину участь у житті класу. Дитина оточена увагою та піклуванням бабусі (а.с. 13, 14,15 ).

Як встановлено судом на підставі заяви ОСОБА_3 (справжність підпису посвідчено державним нотаріусом Четвертої дніпровської нотаріальної контори Коцар І.В., 24.11.2017 о. за реєстровим № 1-673), ОСОБА_3 відмовилася від своїх батьківських прав відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 12).

Згідно з висновком органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпра від 24.03.2021 року за № 4/5-143 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 », зробленого за результатом розгляду документів, що підтверджують обставини, внаслідок яких діти залишилася без піклування з боку матері у зв`язку із невиконанням нею батьківських обов`язків, та дослідження обставин з приводу того, що ОСОБА_3 свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками по відношенню до своїх неповнолітніх дітей, орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпра вважав за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.24-27).

Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з невиконання батьком дитини батьківських обов`язків.

Суд, дослідив докази, надані у порядку ст. 76 - 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України в межах заявлених вимог, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Згідно ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

У відповідності з ч. 1 та ч. 2 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Підстави позбавлення батьківських прав визначені ст. 164 СК України, та згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1)письмовими, речовими і електронними доказами;

2)висновками експертів;

3)показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Відтак, оскільки обов`язок щодо виховання кожної дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, суд, безпосередньо дослідивши зібрані докази, оцінивши їх на предмет належності і допустимості, достовірності та достатності, кожний окремо та в сукупності і логічному взаємозв`язку, приходить до висновку, що, враховуючи встановлення судом обставин того, що відповідач, будучи матір`ю, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує зі свого боку необхідного харчування, одягу, лікування і медичного нагляду, не спілкується із дітьми, що з урахуванням віку сина та доньки вкрай негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти, суд, зазначені обставини в своїй сукупності розцінює як умисне ухилення від виховання дітей, зважаючи на свідоме нехтування батьківськими обов`язками відповідачем, та приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухилення від виконання обов`язків по вихованню дітей їх матір`ю знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду, тому суд, враховуючи наявні докази поведінки відповідача, які беззаперечно свідчать про безпідставне ухилення матері від виконання своїх обов`язків, вважає позовні вимоги позивача в частині позбавлення відповідача батьківських прав такими, що підлягають задоволенню.

Одночасно суд відзначає, що за умов зміни (виключення) обставин, які стали підставою позбавлення батьківських прав, при додержанні порядку, встановленого ст. 169 СК України відповідач має право звернутися з позовом про поновлення її батьківських прав відносно її дітей.

З приводу вимоги позову про стягнення аліментів на утримання дітей, то на даний час відсутні підстави для її задоволення через передчасність її заявлення.

Діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав (ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»).

Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч. 2 ст. 179 СК).

За ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною.

Згідно ч. 1 ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування.

Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (ч. 2 ст. 243 СК України).

За ч. 1 ст. 247 СК України дитина, над якою встановлено опіку або піклування, має право:

1) на проживання в сім`ї опікуна або піклувальника, на піклування з його боку;

2) на забезпечення їй умов для всебічного розвитку, освіти, виховання і на повагу до її людської гідності;

3) на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону;

4) на захист від зловживань з боку опікуна або піклувальника.

Оскільки питання щодо встановлення опіки над неповнолітніми дітьми не вирішено, не визначена на даний час особа, на ім`я якої сплачуватимуться аліменти на утримання дітей, в задоволенні вказаної вимоги позову належить відмовити, що не позбавляє права звернення до суду після встановлення опіки над дітьми.

Щодо розподілу судових витрат, то судові витрати мають бути компенсовані за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

Керуючись ст. 13, ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 19, ст. 23, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, в інтересах дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , де третя особа: Управління-служба у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Дата виготовлення повного судового рішення 25 червня 2021 року.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї