Справа № 452/2656/20 Головуючий у 1 інстанції: Карнасевич Г.І.
Провадження № 22-ц/811/1000/21 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31 грудня 2020 року по справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулось в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 21533 грн. 85 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 16098 грн. 06 коп., в тому числі, заборгованість за простроченим тілом кредиту - 16098 грн. 06 коп.; заборгованість за простроченими відсотками - 5435 грн. 79 коп.

В обґрунтування позовних вимог покликалися на те, що ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 07 лютого 2017 року. Відповідач підтвердив згоду на те, що заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Оскільки ОСОБА_1 порушив зобов`язання з повернення суми кредиту, то позивач просить позов задовольнити, стягнути на його користь вказану заборгованість, а також судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2102 грн.

Оскаржуваним рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31 грудня 2020 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 16098 грн. 06 коп. заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості за тілом кредиту, в тому числі заборгованість за простроченим тілом кредита, та 1571 грн. 40 коп. судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог оскаржив позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк». Вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Звертає увагу, що в анкеті-заяві позичальника, зазначена базова відсоткова ставка, разом з тим у анкеті-заяві позичальника зазначено: найменування банківського продукту: «Кредитная карта универсальная», валюта картки, номер кредитної картки тощо. Отже сторонами узгоджені умови та укладено кредитний договір. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Звертають увагу на те, що позивач разом з анкетою-заявою надав до суду першої інстанції копію паспорта споживчого кредиту, особисто підписаний відповідачем, в якому зазначено: базова відсоткова ставка, процентна ставка, що застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту (86,45 річних), розмір штрафів. Тобто сторонами при укладенні Кредитного договору було досягнуто усі істотні умови договору. Проте суд першої інстанції не прийняв це до уваги.

Також стверджує, що суд зробив помилковий висновок про відсутність підстав для стягнення процентів по кредиту, допустивши грубе порушення норм цивільного права.

В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31 грудня 2020 року в частині відмови в задоволенні позову та ухвалити нове рішення, яким задоволити вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, зважаючи на що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 16098 грн. 06 коп., оскільки в анкеті-заяві від 25 жовтня 2007 року, підписаної позичальником, процентна ставка, пеня та штрафи не зазначені, а Умови та Правила надання банківських послуг, та Тарифи, відповідачем не підписані.

Оскільки рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31 грудня 2020 року оскаржується лише в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками, тому в іншій частині рішення суду колегією не переглядається.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 7 лютого 2017 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») укладено кредитний договір з ОСОБА_1 , шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

У заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання та договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

На підтвердження виникнення між сторонами у справі кредитних правовідносин, Банк, окрім заяви позичальника, надав Паспорт споживчого кредиту, підписаний ОСОБА_1 (а.с. 12-13).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 15 червня 2020 року складає 21533 грн. 85 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 16098 грн. 06 коп., в тому числі, заборгованість за простроченим тілом кредиту - 16098 грн. 06 коп.; заборгованість за простроченими відсотками - 5435 грн. 79 коп.

Як на підставу позовних вимог, АТ КБ «Приватбанк» посилалось на те, що зобов`язання за кредитним договором №б/н від 07.02.2017 року ОСОБА_1 належним чином не виконав, тому наявні підстави для стягнення з нього заборгованості у розмірі 21 533, 85 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч.1 ст. 626 та ч.1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Частиною 1 статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Обґрунтовуючи свої вимоги в частині стягнення прострочених відсотків, банк посилався на Паспорт споживчого кредиту, у якому зазначені умови кредитування та який підписаний відповідачем.

Оскільки в указаних вище документах, підписаних відповідачем, визначений розмір процентної ставки за користування кредитом, колегія суддів вважає, що сторони погодили умови договору кредиту в частині розміру процентів за користування кредитом. Тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Відповідно до п.6 Паспорту процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 86,4%.

Згідно з наданим Банком розрахунком розмір процентів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 станом на 15.06.2020 року, складає 5435,79 грн.

Колегія суддів вважає, що розмір заборгованості за процентами в сумі 5435,79 грн. відповідає розрахунку Банку, наведеного в позовній заяві та не спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Разом з тим суд першої інстанції на вищевказане уваги не звернув та помилково дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

За таких обставин, саме зазначена сума заборгованості по сплаті відсотків підлягає стягненню з відповідача на користь Банку.

З урахуванням вищевказаного, рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31 грудня 2020 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за простроченими відсотками слід скасувати на ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 5435,79 грн..

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволені. При подачі позовної заяви позивачем було сплачено 2102 грн. судового збору, при подачі апеляційної скарги 3153,00 грн. З урахуванням скасування рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутої суми заборгованості з відповідача, також підлягає зміні і розмір стягнутого судового збору. З ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути судовий збір за подачу позову у розмірі 2102 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 3153,00 грн.

Таким чином з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5255 грн.

Керуючись ст. 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31 грудня 2020 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за простроченими відсотками скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 5435, 79 грн. заборгованості за простроченими відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» ( м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги,50, р/р № НОМЕР_1 (для погашення заборгованості), МФО 305299 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - судові витрати, понесені ними при подачі позову до суду та апеляційної скарги, а саме судовий збір в розмірі 5255 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 29.06..2021 року

Головуючий : Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.