Дата документу 01.07.2021 Справа № 312/366/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 312/366/20
Провадження №22-ц/807/1900/21
Головуючий в 1-й інстанції Наумова І.Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.
секретарБєлова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2021 року, постановлену у м. Запоріжжі у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення їх позову до державного реєстратора Виконавчого комітету Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області Плетінь Сергія Вікторовича про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року позивачі звернулися до Великобілозерського районного суду Запорізької області з вищевказаною позовною заявою, в якій просили суд скасувати рішення про державну реєстрацію права власності від 13 жовтня 2020 р. індексний номер 54562426, прийняте державним реєстратором Виконавчого комітету Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області Плетінем Сергієм Вікторовичем, та запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №38647611 від 09.10.2020 р. про реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на житловий будинок літ. Г-2, загальною площею 204,2 кв.м., житловою площею 83,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з позовом позивачами подана заява про забезпечення цього позову, шляхом: накладення арешт на будинок, який розташовано у АДРЕСА_1 , заборонивши його відчуждення, або будь-яку перереєстрацію будь-яким способом, до вирішення по суті даного спору; заборони будь-яким особам вчиняти перешкоди та надати право вільного доступу до будинку літери "Г-2", що розташований на земельній ділянці загальною площею 1,7999 га по адресу: АДРЕСА_1 , яка перебуває в користуванні ТОВ фірма "Волна - 2000" (), тобто надати право проїзду (вільного пересування) транспорту ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , їх представникам та іншим особам, транспорту екстрених та сервісних служб, транспорту родичей, гостей та друзів, транспорту орендарів будинку через зазначену земельну ділянку по наявним шляхам до будинку літери "Г-2"; заборони Товариству з обмеженою відповідальність фірма "Волна - 2000" (, місцезнаходження якого: АДРЕСА_2 ), вчиняти дії направлені на відключення будинку літери "Г- 2" за адресою АДРЕСА_1 , від комунікацій систем (мереж) газопостачання, водопостачання, електропостачання, каналізаційних стоків; заборони Товариству з обмеженою відповідальність фірма "Волна - 2000" (, місцезнаходження АДРЕСА_3 ), чинити перешкоди в здійсненні ремонтних робіт будинку, який розташовано за адресою АДРЕСА_1 , та прокладати мережі газопостачання, водопостачання, електропостачання, каналізаційних стоків до будинку літери "Г-2" за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2021 року, заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення їх позову до державного реєстратора Виконавчого комітету Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області Плетінь Сергія Вікторовича про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість висновків суду, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги заяви.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те що, в результаті прийняття неправомірного рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, право власності на будинок за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_5 і невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до ускладнення виконання рішення про задоволення позовних вимог, оскільки новий власник може продати вказане нерухоме майно.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За положенням ч. 1 п. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначив, що позивачі вважають, що діями відповідача - державного реєстратора Виконавчого комітету Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області Плетінь Сергія Вікторовича щодо здійснення державної реєстрації права власності на вищезазначене нерухоме майно порушенні їх права на спадкування цього майна, тому просять скасувати рішення про державну реєстрацію. При цьому в позові зазначають, що ТОВ фірма "Волна - 2000", які є співкористувачами земельної ділянки, на якій розташований спірний будинок, здійснюють перешкоди позивача у користуванні даним будинком. З доданих до позову документів вбачається, що наразі власником спірного будинку є ОСОБА_5 . Предметом спору по цій цивільній справі не є усунення перешкод у користуванні даним житловим будинком, ТОВ фірма "Волна - 2000" не є відповідачем по справі, тому заявлені позивачами види забезпечення позову у вигляді заборони третім особам вчиняти певні дії не відповідають заявленим позовним вимогам та безпідставно порушать права інших осіб. При цьому з матеріалів справи вбачається, що на вищезазначений спірний будинок постановою державного виконавця, в межах виконавчого провадження по виконанню рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя по справі №2-1200/2010, був накладений арешт, який наразі не знятий, у зв`язку з чим існує ризик, що накладення арешту на даний будинок межах цієї цивільної справи може зупинити фактичне виконання судового рішення, що є недопустимим.

З вказаними висновками суду першої інстанції, погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому слід враховувати, що вжитті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи зі змісту ст.ст. 149-153 ЦПК України, забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Згідно з п. 6, 7 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Згідно зі ст. 150 ЦПК позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вірно вказав суд першої інстанції, позивачами у позові заявлені вимоги, щодо скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, при цьому вимоги заявлені виключно до державного реєстратора Виконавчого комітету Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області Плетінь Сергія Вікторовича. Можливе рішення суду про задоволення вимог позову не встановить право власності позивачів на спірний будинок, оскільки позовні вимоги не направлені на захист та поновлення порушеного права власності, а тому заходи забезпечення позову, про які просять заявники є неспівмірними із заявленими позивними вимогами.

Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Доводів, які б вказували на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали судді апеляційна скарга не містить.

З мотивів, викладених вище, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог ЦПК України, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 02 липня 2021 року.

Головуючий, суддя-доповідач С.В. Кухар

Судді: О.В. Крилова

О.З. Поляков