Справа № 453/1215/20
№ провадження 2/453/65/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Курницької В.Я.,

секретаря судового засідання Трембач М.М.,

за участі:

представника відповідача - Сулими І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у місті Сколе Львівської області цивільну справу за позовом ПрАТ АСК «Скарбниця» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в :

Позивач ПрТА АСК «Скарбниця» в особі належно уповноваженого представника Гордій І.М. 29.09.2020 року звернувся до суду з позовом до відповідача - ОСОБА_1 - про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з підстав викладених у позовній заяві.

Ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 24.12.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 28.01.2021 року з викликом сторін.

Розгляд справи відкладався з підстав, зазначених в ухвалах від 28.01.2021 року та від 12.03.2021 року.

Позов обґрунтовано тим, що 02.04.2017 року ПрАТ АСК «Скарбниця» уклала договір страхування транспортних засобів № 1/14011/17, згідно з яким страхувальником за договором виступає ТзОВ «Європа-Турінг Україна», об`єкт страхування - автомобіль марки «NEOPLAN», д.н.з. НОМЕР_1 . 07.08.2017 року на 686 км автодороги Київ-Чоп ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Citroen Jumpy», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив зіткнення з а автобусом «NEOPLAN», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Вищезазначене підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 27.11.2017 року, з тексту якої вбачається, що винним в ДТП є ОСОБА_2 . На основі страхового акту № 30/к/17 ПрАТ «Скарбниця» виплатила страхове відшкодування в розмірі 241 929,20 грн., пред`явивши письмову претензію № 59 від 15.06.2018 року про відшкодування фактичних затрат в розмірі 241 929, 20 грн. до ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» як до страховика транспортного засобу - автомобіля марки «Citroen Jumpy», д.н.з. НОМЕР_2 . ПАТ «СК «Український страховий стандарт» було повернуто ПрАТ АСК «Скарбниця» суму в розмірі 99 000, 00 грн. Залишок не відшкодованих фактичних витрат ПрАТ АСК «Скарбниця» складав 142 929, 20 грн., такий повинен бути відшкодований винуватцем ДТП в порядку регресу. Враховуючи, що винуватець ДПТ - ОСОБА_2 загинув на місці ДПТ, інформацію про його спадкоємців ПрАТ АСК «Скарбниця» не володіла, було відправлено претензію про відшкодування 141 929, 20 грн. у Першу Івано-Франківську державну нотаріальну контору. Зазначає, що тільки 10.08.2021 року ПрАТ АСК «Скарбниця», після численних запитів про отримання інформації щодо відкриття спадкової справи з метою подання позову, отримало відповідь, що 29.03.2018 року за реєстром № 1-194 видано Свідоцтво про право на спадщину на ім`я дружини померлого - ОСОБА_1 . Зважаючи, що строк позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання, а саме виплати ПрАТ АСК «Скарбниця» страхового відшкодування в розмірі 241 929,20 грн., а саме від 24.04.2018 року, просить позов задовільнити.

Відповідачка ОСОБА_1 - в особі належно уповноваженого представника - адвоката Сулими І.Р. 28.01.2021 року подала суду заяву про застосування позовної давності, мотивовану тим, що відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги. Страхова компанія, виплативши потерпілому страхове відшкодування за договором майнового страхування, не має права регресної вимоги до особи, яка заподіяла шкоду, в даному випадку регресні зобов`язання не виникають, а існує перехід права вимоги від потерпілого до страхової компанії (суброгація). Перебіг строку позовної давності при суброгації починається не з моменту виплати страхового відшкодування, а з моменту виникнення страхового випадку, відповідно до ст. 262 ЦК України, зміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Страховий випадок стався 07.08.2017 року, а позов до суду подано 29.09.2020 року, відтак необхідно застосувати позовну давність. 28.01.2021 року представником відповідача також подане заперечення на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову ПрАТ АСК «Скарбниця», оскільки страховик мав би звернутися до суду із позовом до особи, відповідальної за спричинення шкоди, саме в порядку суброгації, а не регресу. Перебіг строку при суброгації починається не з моменту виплати страхового відшкодування, а з моменту виникнення страхового випадку. В той же час за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Окрім того, як зазначає представник відповідача, відповідно до ст. 1281 ЦК України, позивач позбавлений права вимоги до кредитора.

У відповіді на відзив, яка 10.03.2021 року отримана судом, представником позивача наголошено на тому, що відзив на позов поданий представником відповідачки з пропуском строку на подання, а відтак, в силу ст. 126 ЦПК України повинен був залишений без розгляду.

Щодо порушення строку на пред`явлення вимоги, то такий не порушений позивачем, адже свідоцтво про право на спадщину видано 29.03.2018 року, а ПрАТ АСК «Скарбниця» пред`явила свої вимоги 25.06.2018 року. Зазначає і про те, що лише після здійснення (04.05.2018 ) виплати у позивача фактично з`явилась можливість та право звернутись до суду з відповідним позовом. До 10.08.2020 року позивачу не було відомо, хто саме є спадкоємцем винуватця ДТП, що загинув, що унеможливило звернення до суду із позовом в межах трирічного строку з моменту ДТП, до моменту отримання інформації про відповідача, позивач не міг належним чином реалізувати своє право вимоги, та відповідно, звернення до суду із відповідним позовом. Просить суд визнати причини пропуску строку звернення поважними та не застосовувати наслідки спливу строків позовної давності й здійснити захист порушеного права позивача.

В судовому засіданні представник позивача поданий позов підтримала, просила його задовільнити повністю.

Представник відповідача заперечив проти позову, просив застосувати строк позовної давності та відмовити у позові.

Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом, 07.08.2017 року о 11 год. 00 хв. на 686 км автодороги Київ-Чоп сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів: автобуса «Neoplan», державний номер НОМЕР_1 , що належить ТзОВ «Європа-Турінг-Україна» під керуванням ОСОБА_3 та легкового автомобіля «Citroen Jumpy», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого водій ОСОБА_2 загинув на місці події, пасажири автобуса отримали тілесні ушкодження. 07.08.2017 року вищевикладені відомості внесені до ЄРДР за № 0000481.

Постановою слідчого Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області Сенів В.І. про закриття кримінального провадження від 27.11.2017 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000481 від 07.08.2017 року, закрите у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Вказаною постановою, серед іншого, встановлено, що винуватцем ДТП, яка мала місце 07.08.2017 року на автодорозі Київ-Чоп в с. Нагірне Сколівського району Львівської області являється водій ОСОБА_2 .

01.04.2017 року між ПрАТ АСК «Скарбниця» та ТзОВ «Європа-Турінг-Україна» укладено договір страхування транспортних засобів № 1/14011/АТ/17, відповідно до умов якого, зокрема, застраховано майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням, зокрема, транспортним засобом марки автобуса «Neoplan», державний номер НОМЕР_1 .

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до звіту від 02.04.2018 року № 865/18 про оцінку автомобіля N516/3SHDHC, реєстраційний номер НОМЕР_1 (дата оцінки 07.08.2017), наданого оцінювачем СПДФО ОСОБА_5 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу N516/3SHDHC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає 1 865 241 грн 39 коп.

Згідно з страховим актом від 24.04.2018 № 30/К/17 та розрахунком страхового відшкодування до нього, складеними позивачем, розмір страхового відшкодування складає 241 929 грн. 20 коп.

На підставі заяви на виплату страхового відшкодування позивачем виплачено страхове відшкодування на рахунок ТзОВ «Європа-Турінг-Україна» у розмірі 241 929 грн. 20 коп., що підтверджується платіжними дорученнями від 24.04.2018 року № 294, 27.04.2018 року № 872, 04.05.2018 року № 913, належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи.

Як встановлено судом, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу автомобіля марки «Citroen Jumpi», реєстраційний номер НОМЕР_2 , застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт», останнім, в межах ліміту відповідальності, повернуто позивачу 99 000,00 грн. на відшкодування фактичних затрат згідно з Полісом серія АК/3502144.

Відповідно до відповіді Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори від 28.05.2020 року № 712/01-16 на повторний запит позивача від 15.05.2020 року, стверджується, що ПрАТ АСК «Скарбниця» повідомлялась про заведення спадкової справи за №878/2017 після смерті ОСОБА_2 , зокрема таку інформацію Перша Івано-Франківської державна нотаріальна контора надавала у відповіді на претензію ПрАТ АСК «Скарбниця» № 1407 від 25.06.2018 року.

Згідно з листом від 26.06.2018 року № 2001/02-14 29.03.2018 року за реєстром № 1-194 видано Свідоцтво про право на спадщину на ім`я дружини померлого - ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_2 . При цьому, на запит позивача № 193 від 22.07.2020 року щодо ненадходження на їх адресу листа від 26.06.2018 року, відповіді Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою щодо доказів скерування такого не надано.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах невідшкодованих фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, що відповідальною за заподіяний збиток особою є ОСОБА_2 , який загинув на місці скоєння ДТП. Спадкоємцем його прав та обов`язків є дружина ОСОБА_1 .

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, мала до особи, відповідальної за завдані збитки у деліктному зобов`язанні, що виникло внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Заміна кредитора у деліктному зобов`язанні в порядку статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» є суброгацією, що не змінює порядку перебігу позовної давності.

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до частини першої статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. За приписами статті 253 цього ж Кодексу перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому згідно із частиною першою статті 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Для спірних відносин застосовуються загальна позовна давність тривалістю у три роки (статті 256, 257 ЦК України). Таким чином, якщо днем настання події є день вчинення ДТП, то загальна позовна давність тривалістю у три роки починає перебіг з дня, наступного за днем вчинення ДТП, і спливає у відповідні число та місяць останнього року, тобто такі, що відповідають числу та місяцю настання події (пункти 70 та 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 910/2603/17 (провадження № 12-134гс18)).

Як вбачається з матеріалів справи, страховий випадок стався 07.08.2017 року, з вказаним позовом страховик звернувся до суду у 26.09.2020 року, тобто поза межами строку позовної давності, передбаченого для відносин суброгації.

Невірна визначення позивачем правової підстави звернення до суду, як регрес, не змінює дійсних відносин сторін у справі, які слід кваліфікувати, як суброгація.

За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року у справі № 6-2878цс15, від якого Велика Палата Верховного Суду, станом на даний час не відступала.

При цьому відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 753/21177/16-ц (провадження № 61-28918св18).

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у даній справі днем настання події (днем вчинення ДТП) є 07.08.2017 року. Отже, за змістом вищенаведених норм,загальна позовна давність тривалістю у три роки починає перебіг 08.08.2017 року і спливає у відповідні число та місяць останнього року, тобто такі, що відповідають числу та місяцю настання події. З урахуванням наведеного суд зазначає, що у даній справі позовна давність спливає у число та місяць останнього третього року - 07.08.2020 року.

Судом також встановлено та не заперечується сторонами, що позивач звернувся до суду з даним позовом 26.09.2020 року, що підтверджується штемпелем відділення поштового зв`язку на конверті, яким позивач скерував до Сколівського районного суду Львівської області позовну заяву з доданими матеріалами, тобто після спливу позовної давності.

Під час розгляду справи у відповіді на відзив представник позивача заявила про поважність причин пропуску позовної давності для звернення до суду із заявою, що є предметом цього розгляду та просила захистити порушене право позивача.

Як зазначалось судом вище, особою, винною у ДТП, яка сталася 07.08.2017 року на 686 км автодороги Київ-Чоп, є ОСОБА_2 , то відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України, особою, відповідальною за завдані збитки потерпілому, є винуватець ДТП - ОСОБА_2 . Спадкоємцем його прав та обов`язків є його дружина - ОСОБА_1 і про видання на її ім`я Свідоцтва про право на спадщину позивачу стало відомо 10.08.2020 року. Матеріали справи не містять жодних документальних доказів на підтвердження факту належного повідомлення позивача про спадкоємця винуватця ДТП до 10.08.2020 року.

Отже, суд вважає причини пропуску позовної давності поважними, оскільки до моменту отримання позивачем відповіді на претензію з інформацією про відповідача, не було встановлено особи, яка є спадкоємцем прав та обов`язків винуватця ДТП - ОСОБА_2 .

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суд України у п. 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Позивачем подані належні докази на підтвердження розміру страхового відшкодування, виплаченого страхувальнику позивача, оскільки розрахунок проведено у відповідності до умов укладеного між позивачем та ТзОВ «Європа-Турінг-Україна» договору страхування. Доказів на спростування цього, всупереч положенням статті 81 ЦПК України відповідачем не надано.

Таким чином, суд вважає, що вартість майнового збитку, завданого ТзОВ «Європа-Турінг-Україна» пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, відшкодовано позивачем в межах ліміту відповідальності, відтак, з відповідача, як спадкоємця винуватця ДТП ОСОБА_2 , з врахуванням вимог ч. 2 ст. 1282 ЦК України, підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням від страховика винуватця ДТП.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 128,95 грн.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ПрАТ АСК «Скарбниця» задовольнити.

Поновити ПрАТ АСК «Скарбниця» строк позовної давності та стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ АСК «Скарбниця» відшкодування фактичних затрат в розмірі 142 929 (сто сорок дві тисячі дев`ятсот двадцять дев`ять) гривень 20 копійок на рахунок: р/р НОМЕР_3 , МФО 325365, ЦФ ПАТ «Кредобанк». Отримувач: ПрАТ АСК «Скарбниця», . Призначення платежу: Відшкодування в порядку регресу по справі 30/к/17.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ АСК «Скарбниця» судові витрати в розмірі 2 128 (дві тисячі сто двадцять вісім) гривень 95 копійок на рахунок: р/р НОМЕР_3 , МФО 325365, ЦФ ПАТ «Кредобанк». Отримувач: ПрАТ АСК «Скарбниця», . Призначення платежу: Відшкодування в порядку регресу по справі 30/к/17.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ПрАТ АСК «Скарбниця»; місцезнаходження: 76008, м. Львів, вул. Саксаганського, буд. 5, п. 2; код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 13809430.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: невідомий.

Повний текст рішення складено 25.06.2021 року.

Головуючий суддя В.Я. Курницька