Справа № 263/1708/21
Провадження № 2/266/818/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Шишилін О.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому зазначив, що 29.12.2011 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 16.03.2018 р. відповідач був ознайомлений під підпис із умовами кредитування, йому були видані кредитні картки із встановленням кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 12.11.2020 року має заборгованість в сумі 14182,92 грн., яка складається з наступного: заборгованості за простроченим тілом кредиту 11415,03 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 2767,89 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання, і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПриватБанк». Просив стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 14182,92 грн. та судові витрати у розмірі 2102,00 грн.

06.05.2021 р справа надійшла до Приморського районного суду м. Маріуполя за підсудністю з Жовтневого районного суду м. Маріуполя на підставі ухвали від 15.04.2021 р.

Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалу суду від 11.05.2021р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачу направлено за визначеною адресою та визначено строк для подання відзиву на позовну заяву, яка була отримана відповідачем, про свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 62, 63).

У визначений строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві в порядку ст. 83 ЦПК України суду не надав.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши докази, дійшов висновку про таке.

Судом встановлені наступні обставини, що згідно договору № б/н від 29.12.2011 року, який був укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 останньому було надано кредит 06.09.2018 в сумі 11000 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку НОМЕР_1 видану 16.03.2018 строком дії до 01/22. Згодом кредитний ліміт змінювався. Крім того відповідачу була видана кредитна картка НОМЕР_2 строком дії до 05/23. З умов кредитування вбачається, що процентна ставка у межах пільгового періоду становить 0,01% річних, поза межами пільгового періоду 43,2% річних, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 86,4%. Своїм власним підписом в заяві позичальника та інформації по умовам кредитування Відповідач засвідчив, що з зазначеними умовами надання кредиту йому надано повну інформацію по кредиту (а. с.7-12).

Тобто договір укладений між сторонами є за своєю формою фактично договором приєднання, відповідно до приписів ст. 634 ЦК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі п.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом досліджено виписку за рахунком ОСОБА_1 , з якої вбачаються операції за картками № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 зокрема, зняття готівкових коштів, оплата товарів у магазинах, поповнення карткового рахунку (а.с.47-50).

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що надані Позивачем по справі докази є належними та допустимими, у розумінні ст. ст. 76-81 ЦПК України, та у своїй сукупності підтверджують те, що Відповідач, відповідно до наданого Позивачем розрахунку, з березня 2018 року користувався кредитними коштами, наданими йому Позивачем, за договором б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі строком дії до останнього дня травня 2023 року.

Судом встановлено, що Відповідач в порушення умов договору свої обов`язки виконав частково, затримав сплату кредиту та процентів за його користування і станом на 12.11.2020р. має заборгованість за кредитом у розмірі 14182,92 грн., визначеному згідно розрахунку Позивача, який перевірено і з яким погоджується суд.

За таких підстав, коли встановлено, що з вини Відповідача зобов`язання перед Позивачем не виконано, Відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов`язання, щодо погашення кредиту, і враховуючи, що на момент звернення банку до суду строк дії платіжної карти не минув, суд приходить до висновку, що Позивач набув право вимагати від Відповідача повернення кредиту в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем по кредиту становить 14182,92 гривень, яка складається з наступного:11415,03 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2767,89 гривень заборгованість за простроченими відсотками.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2102 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1,2,5,7, 141, 274,278,279 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (іпн НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570) суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 29.12.2011 року станом на 12.11.2020 року, яка складається з наступного: 11415,03 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2767,89 гривень заборгованість за простроченими відсотками та судовий збір у розмірі 2102 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Шишилін О. Г.