Справа №489/1868/21
Провадження №2/489/1480/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Миколаївкомунтранс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання послуг з вивезення побутових відходів у розмірі 3684 грн. 08 коп. та судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп. Мотивуючи вимоги тим, що 01.06.2012 між КП «Миколаївкомунтранс» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з вивезення побутових відходів № 3299 (далі Договір № 3299). На момент укладення Договору № 3299, сторони не заявляли про відмову від договору, у зв`язку з чим він вважається таким, що діє та таким, що є чинним на момент подачі позову. Відповідно до рішення виконкому ММР № 1919 від 24.10.2008, тариф за надання послуги з вивезення побутових відходів складав 39,80 грн./куб.м. з розрахунку на одного мешканця. З моменту укладення Договору № 3299 від 01.06.2012 та станом на день подачі позовної заяви, норма утворення ТПВ з розрахунку на одного споживача, який мешкає у будинку індивідуальної забудови (приватному будинку) є незмінною та дорівнює 3,6 куб.м. на рік. Оскільки відповідач проживає в житловому будинку індивідуальної забудови, надання послуги з вивезення побутових відходів за Договором № 3299 від 01.06.2012, за адресою її проживання: АДРЕСА_1 , здійснюється спеціальними автотранспортними засобами за без контейнерною схемою шляхом ручного завантаження. Станом на дату подачі позову, плата за послуги з вивезення побутових відходів, зокрема, для відповідача, починаючи з 01.03.2020 складає 37,02 грн. з розрахунку на одного мешканця. Кількість осіб, зареєстрованих за адресою відповідача: АДРЕСА_1 , складає 2 особи. Протягом всього часу дії Договору № 3299 від 01.06.2012, відповідач жодного разу не зверталася до позивача з приводу неякісного надання послуг з вивезення побутових відходів, надання їх не в повному обсязі або не надання взагалі. В порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів та діючого Договору № 3299 від 01.06.2012, відповідач здійснювала часткову оплату за надані позивачем послуги, у зв`язку з чим у відповідача за період з 01.06.2012 по 28.02.2021 утворилася заборгованість у розмірі 3684,08 грн.

Ухвалою суду від 13.05.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Відповідно до Рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26.08.2011 № 909 «Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів у м. Миколаєві», КП «Миколаївкомунтранс» було визнано виконавцем послуг по вивезенню побутових відходів.

01 червня 2012 року між КП «Миколаївкомунтранс» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання послуг з вивезення побутових відходів № 3299, відповідно до якого КП «Миколаївкомунтранс» зобов`язується надавати послуги з вивезення побутових відходів, зокрема, за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 зобов`язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно абз. 2,3 Договору № 3299 від 01.06.2012, вартість Договору визначається, виходячи з різних обсягів вивезення ТПВ, розрахованих згідно до норм накопичення 3,6 куб. м. на одну людину, тарифу, діючого на момент складання договору, а також кількості проживаючих згідно із домової книги або довідки Ф3. У разі зміни тарифів, вартість договору змінюється, і оплата замовником отриманих послуг здійснюється по нових тарифах без зміни інших умов договору, нові тарифи будуть висвітлені в засобах масової інформації. Вартість Договору на момент його підписання становить 286,56 грн./рік. Зареєстровано по вищевказаній адресі 2 особи.

Відповідно до п. 4 Договору № 3299 від 01.06.2012, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Згідно п. 5 Договору № 3299 від 01.06.2012, споживач зобов`язується: оплачувати в установлений договором строк надані послуги з вивезення відходів; сприяти виконавцю у надані послуги в обсязі та порядку передбаченим цим договором.

Відповідно до п. 7 Договору № 3299 від 01.06.2012, виконавець несе відповідальність за невиконання зобов`язань, визначених цим договором і законом.

Договір діє з 01.06.2012 по 31.12.12 та вважається таким, що продовжений на такий самий строк та на таких самих умовах, якщо за місяць до закінчення строку його дії одна із сторін не заявляла про відмову від договору або його перегляд.

Відповідно до п. 9.8 Правил благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Миколаєві, затверджених рішенням Миколаївської міської ради № 12/21 від 19.04.2007, зі змінами та доповненнями, на території міста Миколаєва впроваджено дві схеми збирання та вивезення відходів: контейнерний збір та ручне завантаження.

Оскільки відповідач проживає в житловому будинку індивідуальної забудови, надання послуги з вивезення побутових відходів за Договором № 3299 від 01.06.2012, за адресою його проживання: АДРЕСА_1 , здійснюється спеціальними автотранспортними засобами за без контейнерною схемою шляхом ручного завантаження.

Станом на дату подачі позову, плата за послуги з вивезення побутових відходів, зокрема, для відповідача, починаючи з 01.03.2020 складає 37,02 грн. з розрахунку на одного мешканця.

Протягом дії Договору № 3299 від 01.06.2012, розрахунок щомісячної вартості послуги з вивезення твердих побутових відходів на одного мешканця становив:

- з 01.07.2012 по 04.05.2014 3,60 куб. м. /рік (норма утворення побутових відходів на одного мешканця на рік, яка затверджена Рішенням ВК ММР від 25.07.2008 № 1562) х 39,80 грн./куб. м. (тариф, встановлений Рішенням № 1919 від 24.10.2008) / 12 міс. = 11,94 грн. / міс.;

- з 05.05.2014 по 14.04.2015 14,87 грн./ міс.;

- з 15.04.2015 по 30.06.2018 18,30 грн./міс.;

- з 01.07.2018 по 15.04.2019 30,11 грн./міс.;

- з 16.04.2019 по 29.02.2020 33,85 грн.;

- з 01.03.2020 по дату подання заяви 37,02 грн.

Згідно з Графіком вивезення побутових відходів з території приватного сектору Інгульського району, що здійснюється за без контейнерною схемою, вивезення побутових відходів з території житлових будинків, зокрема, по АДРЕСА_1 , здійснюється щочетверга.

Згідно із частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до статей 67, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію тощо) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Разом з тим, відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно із частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги.

За положеннями статей 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статей 67 і 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно щомісячно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються на рівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги, у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів (стаття 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги).

З історії фінансового стану послуг абонента за період з 01.06.2012 по 28.02.2021, ОСОБА_1 має заборгованість за надані послуги з вивезення побутових відходів, яка у загальному розмірі становить 3684 грн. 08 коп.

25 травня 2021 року від відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. (ч.4). Якщо суд визнає поважним_и причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5). Відповідачка, заперечуючи проти позову, просила застосувати позовну давність відносно заявлених позовних вимог.

Заборгованість за надання послуг з вивезення побутових відходів складається з суми заборгованості за кожний місяць як черговий платіж. Позивач звернувся 31 березня 2021 року до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача боргу за надання послуг з вивезення побутових відходів за період з 01 червня 2012 року по 28 лютого 2021 року в сумі 3684,08 грн.

Отже, позовна давність, у межах якої позивач може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу щодо стягнення заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів, що складається з суми заборгованості за кожний місяць як черговий платіж, має відраховуватись з 01 квітня 2018 року і до 28 лютого 2021 року (як просить позивач у позовній заяві).

З наданої позивачем історії фінансового стану послуг абонента за період з 01.06.2012 по 28.02.2021, вбачається, що з 01 квітня 2018 року по 28 лютого 2021 року включно споживачу нараховано 2281,22 грн. Тобто до сплати за період з 01 березня 2018 року по 28 лютого 2021 року заборгованість зі сплати за надані послуги з вивезення побутових відходів становить 3476,74 грн..

За таких обставин, з ОСОБА_2 на користь КП «Миколаївкомунтранс» підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з вивезення побутових відходів у розмірі 2281,22 грн. за період з 01 квітня 2018 року по 28 лютого 2021 року.

Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (61,92%), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1405 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального підприємства «Миколаївкомунтранс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Миколаївкомунтранс» борг за надані послуги з вивезення побутових відходів у розмірі 2281 грн. 22 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Миколаївкомунтранс» судовий збір у розмірі 1405 грн. 60 коп..

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: Комунальне підприємство «Миколаївкомунтранс», , юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Кузнецька, 199.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «24» червня 2021 року.