Справа № 149/460/21
Провадження №2/149/262/21
Номер рядка звіту 65
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.07.2021 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Павлюк О. О.,

при секретарі Зоріній О. Г.,

за участю

позивача ОСОБА_1 , її представника - адвоката Зарічнюка О. П.,

свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом доОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 . З нею в даному будинку зареєстровані її донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач з 2004 не проживає у вказаному будинку, а тому втратив право користування вказаним будинком. За таких обставин позивач просить позбавити ОСОБА_4 права користування житловим приміщенням.

Ухвалою суду від 15.03.2021 у справі відкрито загальне позовне провадження та надано відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 20.04.2021 закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримала повністю, просили його задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, визначеному ЦПК України, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Як вбачається з довідки Війтівецької сільської ради Хмільницького району № 155 від 01.02.2021 (а.с.7) та домової книги (копія на а.с. 5-6) позивач є власником будинку АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Війтівецької сільської ради Хмільницького району № 183 від 04.02.2021 (а.с.8) в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Згідно довідки Війтівецької сільської ради Хмільницького району № 154 від 01.02.2021 (а.с.9) ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак не проживає за вказаною адресою.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_2 повідомили, що вони досить довго знають сім`ю позивача. ОСОБА_6 проживає по сусідству, а ОСОБА_2 є другом сім`ї позивача. ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 фактично не проживає протягом тривалого часу, понад 5 років, та взагалі не з`являвся на території зазначеного будинку, з мамою не спілкуєтсья.

Поняття права власності визначено ст. 316 ЦК України, згідно якої правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а у відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, а ч. 4 даної статті зазначає, що право приватної власності є непорушним, що також закріплено і в ч. 1 ст. 321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 109 ЖК України виселення з займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в ході судового розгляду знайшло своє підтвердження посилання позивача на те, що відповідач не проживає у належному їй житловому будинку без поважних причин більше одного року, не бере участі в його утриманні. Це перешкоджає позивачу належним чином використовувати своє право власника на даний будинок, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 319, 321, 346, 383 ЦК України, ст.ст. 264, 265, 273, 280, 288, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право на користування житлом, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 02.07.2021

Суддя Павлюк О. О.