Справа № 530/719/21
Номер провадження 2/530/296/21

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2021 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого - судді Должко С.Р., секретаря Пилипенка Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Зіньків, цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

В Зіньківському районному суді Полтавської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Ухвалою судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 07.05.2021 у вказаній справі було відкрите загальне позовне провадження.

До початку судового засідання позивач написала заяву про відмову від позову у зв`язку з задоволенням відповідачем позовних вимог позивача після пред`явлення позову.

Також позивачка просила стягнути з відповідача понесені позивачем витрати у справі.

Від відповідачки надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

Суд, зачитавши позовну заяву, заяву позивача і клопотання відповідачки та дослідивши наявні матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Абзац 3 пункту 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Верховний суд зауважив, що поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. КЦС зазначив, що відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Але відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Суд касаційної інстанції роз`яснив, що логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Відповідач ОСОБА_2 у своєму клопотанні посилається на те, що коли вона дізналася з позовної заяви про вимоги, добровільно знялася з реєстрації свого місця проживання, відсутні докази направлення на її адресу письмового повідомлення.

Таким чином, доводи клопотання відповідачки ОСОБА_2 не дають підстави стверджувати про відсутність спору про право.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до п. 4 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження усправі, якщо, зокрема, позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для прийняття судом відмови позивача від позову та для закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Згідно матеріалів справи відповідач зареєструвала місце свого проживання за іншою адресою після пред`явлення позову у справі.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 137ЦПКУкраїни встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

З урахуванням вищевикладеного, обсягу наданої правової допомоги, розрахунку

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, оскільки, позивач відмовився від позову до початку розгляду справи по суті, є підстави для повернення йому 50 відсотків сплаченого ним судового збору.

Іншу частину судового збору (50 відсотків) необхідно стягти з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, 133, 137, 142, 255, 260-261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позову у справі за позовом ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

У задоволенні клопотання відповідаки ОСОБА_1 про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - відмовити.

Ухвала в цій частині набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Провадження у справі закрити.

Стягнути з ОСОБА_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Зіньківському районі Полтавської області, повернути ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 сплачений судовий збір, в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок, який було сплачено за квитанцією № 22-10091088/С від 22.04.2021 року у Відділенні Акціонерного товариства "Полтава-банк".

За ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Відповідно до ч.2 ст.354 ЦПК України,учасник справи,якому ухвала суду небула врученау день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцятиднів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області С.Р. Должко