Провадження № 6/761/1298/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за заявою ТОВ «АНСУ» про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа у справі №2-2584/10 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

В квітні 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява ТОВ «АНСУ» про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа у справі №2-2584/10 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.05.2010 р. у справі №2-2584/10 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість за кредитним договором в розмірі 252114,95 грн, 1950,00 грн судових витрат.

У виконання вказаного рішення видано виконавчий лист.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2015 р. №230 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», що спричинило скорочення штату працівників та закриття відділень банку.

За заявою ТОВ «АНСУ» від 12.03.2019 р. ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.04.2019 р. було замінено стягувача з ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» на ТОВ «АНСУ». Копію ухвали, що набрала законної сили заявник отримав 26.09.2019 р. вже після закінчення строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В зв`язку з відсутністю інформації щодо стану виконавчого провадження представник «Банк «Фінанси та кредит» звертався до УДВС ГТУЮ у м. Києві з заявами про надання інформації, які повідомили, що у Святошинському РВ ДВС м. Київ перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2584 від 16.08.2010 р., 26.04.2016 р. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, станом на 01.11.2019 р. виконавчий лист повторно не пред`являвся. Оригінал виконавчого листа до банку не надходив та ТОВ «АНСУ» не передавався.

Вказане стало підставою для звернення до суду з заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа у справі №2-2584/10 щодо боржника ОСОБА_1 .

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про день та час розгляду заяви повідомлялись належним чином, від представника заявника надійшла заява про вирішення питання у його відсутність, інші заінтересовані особи про причини неявки суд не повідомили, але їх неявка не є перешкодою для вирішення даного питання.

Дослідивши матеріали справи судом було встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.05.2010 р. у справі №2-2584/10 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість за кредитним договором в розмірі 252114,95 грн, 1950,00 грн судових витрат, а всього 254064,95 грн. (а.с. 56-57)

14.03.2019 р. до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява ТОВ «АНСУ» про заміну стягувача у виконавчому провадженні у справі №2-2584/10, яка ухвалою суду від 12.04.2019 р. була задоволено, замінено стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на правонаступника ТОВ «АНСУ» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12.05.2010 р. у справі №2-2584/10. (а.с. 95-97)

ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» звертався до УДВС ГТУЮ у м. Києві з заявою від 30.09.2019 р. про надання інформації з примусового виконання виконавчого листа №2-2584/10 від 16.08.2010 р. щодо боржника ОСОБА_1 . Вказане звернення було направлено до Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві. (а.с. 207-208, 209)

Згідно відповіді Святошинському РВ ДВС м. Київ від 01.11.2019 р. у відділі перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2584 від 16.08.2010 р., 26.04.2016 р. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, станом на 01.11.2019 р. виконавчий лист повторно не пред`являвся. (а.с. 210)

Вказане підтверджується інформацією ВП-спец розділ (а.с. 212-214)

Згідно акту прийому-передачі від 21.11.2018 р. оригінал виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 від ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ТОВ «АНСУ» не передавався. (а.с. 215-217)

Відсутність інших виконавчих листів, ніж ті, що були передані згідно акту прийому-передачі від 21.11.2018 р., в АТ «Банк «Фінанси та кредит» відсутні. (а.с. 218)

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Тобто, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого по цивільній справі №2-2584/10 закінчився 26.04.2019 р

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Аналогічне положення містить ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", згідно якої стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Заявник обґрунтовує вимоги заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання проведенням ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», не передачею виконавчих листів від ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та отриманням ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 12.04.2019 р. про заміну стягувача після закінчення строків на пред`явлення виконавчого листа щодо ОСОБА_1 до виконання.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

Необхідно зазначити, що зазначити, що ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» 17.09.2015 р. віднесений до категорії неплатоспроможних, а 18.12.2015 р. прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Повноваження органів управління банку, що ліквідується, покладаються на ФГВФО. З аналізу норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема п. 8 ст. 4, п. 2 ст. 48 випливає, що основною функцією Фонду в процесі ліквідації банків є організація відчуження всіх активів і зобов`язань неплатоспроможного банку до яких входять і права вимоги за кредитними договорами. Продаж кредитних портфелів здійснюється Банком великими обсягами - тисячами кредитів, що передбачає підготовку та передачу дуже великої кількості документів. Тому, процедура ліквідації банку, яка передбачає припинення основної діяльності банку, зміну всього керівництва, закриття територіальних відділень Банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників, виконання функцій Фонду з відчуження великої кількості активів, також вплинуло на факт втрати оригіналів виконавчих листів та пропущення процесуальних строків.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвеція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання статті 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства Права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 р. (п.40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду ( рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975 р. п.36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29.07.1998 р., п.37).

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

З врахуванням вищевикладеного, строки пред`явлення виконавчого листа, виданого щодо ОСОБА_1 по цивільній справі №2-2584/10, пропущено стягувачем з поважних причин, тому їх слід поновити.

Згідно п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В постанові Верховного Суду від 09.10.2019 р. у справі №2-6471/06 зазначено, що при розгляді питання про видачу дубліката перевіряється чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Враховуючи те, що причину пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа визнано поважною, у стягувача оригінал виконавчого листа відсутній, на примусовому виконанні він не перебуває, є підстави для видачі дубліката виконавчого листа.

На підставі вищевикладеного, дану заяв заява підлягає частковому задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись ст. 433, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

у х в а л и в :

Заяву ТОВ «АНСУ» про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа у справі №2-2584/10 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «АНСУ» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, видати дублікат виконавчого листа у виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12.05.2010 р. у справі №2-2584/10 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту вказаного судового рішення.

Суддя: Андрій Анатолійович Осаулов

Дата складення повного тексту ухвали 22.06.2021 року.