КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/392/21 Головуючий у 1 інстанції - Яровенко Н.О.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8696/2021 Доповідач - Мараєва Н.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2021 р. Київський Апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду

цивільних справ :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Заришняк Г.М., Рубан С.М.

Розглянули в порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного

суду

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22.03.2021 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,

3-особи : Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м.Києві адміністрації,

Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської

міської державної адміністрації)

про встановлення факту нецільового використання коштів, сплачених як аліменти

на утримання неповнолітньої дитини та повернення їх на банківські рахунки дитини

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22.03.2021 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-особи : Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м.Києві адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про встановлення факту нецільового використання коштів, сплачених як аліменти на утримання неповнолітньої дитини та повернення їх на банківські рахунки дитини.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить це рішення скасувати і постановити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, сторони є батьками ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 09 жовтня 2009 року (а.с.23).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено частково. Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління м.Києва 25 грудня 2002 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1985, розірвано. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Могилів-Подільській Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.12.2015 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженкою м.Могилів-Подільській Вінницької області, за її місцем проживання. В іншій частині позову - відмовлено.

21 березня 2019 року позивач звернувся до Служби у справах дітей Деснянської РДА із заявою про перевірку цільового витрачення аліментів, сплачених на утримання дитини ОСОБА_3 .

Згідно ст.186 Сімейного кодексу України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів.

Відповідно до заяви позивача та з урахуванням вимог закону спеціалістами Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації було здійснено перевірку умов проживання дитини, під час якої було встановлено, що розмір аліментів на дитину не перевищує двох прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Також встановлено, що одержувач аліментів забезпечує базові індивідуальні потреби дитини, якій створені належні умови для проживання, всебічного розвитку та навчання відповідно до вікових потреб. Одержувач аліментів не надавав для ознайомлення чеки, квитанції, довідки та інші документи щодо підтвердження цільового використання коштів. Бесіда з дитиною не проводилась, оскільки на час візиту дитина вдома була відсутня зі слів її старшої сестри вона разом із матір»ю пішла до магазину. З висновку вбачається, що одержувач аліментів забезпечує потреби дитини відповідно до суми коштів сплачених на дитину платником аліментів.

Позивач не погоджуючись з висновком Служби у справах дітей Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації звернувся з листом до Міністерства соціальної політики України.

Згідно листа Мінсоцполітики України № 410/0/14219/371 від 24 червня 2019 року просили Службу у справах дітей та сім`ї Дніпровської РДА вжити відповідні заходи згідно чинного законодавства в інтересах дитини ОСОБА_3 та проінформувати про це позивача та безпосередньо Департамент.

Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч.ч.1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.1, 2 ст. 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці.

У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Згідно ч.3 ст.19 СК України звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

Тобто, обов`язок перевіряти цільове витрачання аліментів покладений на орган опіки та піклування, проте правом на звернення до суду заявник може скористатися і без попереднього звернення до органів опіки та піклування, особисто зібравши необхідні докази, які підтверджують нецільове використання аліментних платежів.

Також, статтею 19 Сімейного кодексу України передбачена участь органу опіки та піклування у захисті сімейних прав та інтересів.

Відповідно до ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, той факт, що дитина, яка проживає з матір`ю, забезпечена харчуванням, одягом, взуттям, належними побутовими умовами, тобто дитині створені належні умови для проживання та навчання. Доказів протилежного позивачем до матеріалів справи не було надано.

При розгляді справи судом застосовано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Судом також застосовано норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначено в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями.

Таким чином, виходячи із змісту норм чинного законодавства та оцінивши встановлені у справі докази та обставини, суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження підстав для встановлення нецільового використання аліментів з боку відповідачки, а тому, підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування висновку Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської РДА в м.Києві, а також встановлення факту нецільового використання аліментів - немає.

Що стосується позовних вимог про зобов`язання відповідача відкрити рахунок та перерахувати суму нецільових витрачених аліментів, то суд правильно вважав, що вони не підлягають задоволенню, оскільки, такі позовні вимоги є похідними від основної вимоги про встановлення нецільового використання аліментів, у задоволенні якої судом відмовлено.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з`ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.268, 352, 367, 369, 374, 375, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22.03.2021 року - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :