Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №936/376/21
Провадження №2/936/121/2021
29.06.2021 смт Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді Софілканич О.А., з участю секретаря судового засідання Балецького С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
20.04.2021 року позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Воловецького районного суду Закарпатської області з вищезазначеним позовом.
14.05.2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачці запропоновано подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження.
Представник позивача ОСОБА_2 , що діє на підставі довіреності за № 1740-К-Н-О від 01.04.2019 р., подав заяву в якій просив справу розглядати у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).
Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Відповідачкою ОСОБА_1 не виконувались умови кредитного договору, в результаті чого станом на 25.05.2014 р. у неї виникла заборгованість в сумі 18 168,87 доларів США. Таким чином, за наявності прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором, у червні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Воловецького районного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на житловий будинок.
Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 09.10.2014 р. у позові ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на житловий будинок - відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 04.02.2015 року рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 09.10.2014 р. скасовано та позов ПАТ КБ "Приват Банк" до ОСОБА_1 задоволено частково. Зокрема, вирішено: «В рахунок погашення кредитної заборгованості в розмірі 18 168,87 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.05.2014 року складає суму 213 484,19 гривень, звернути стягнення на будинок, загальною площею 94,47 кв.м., житловою площею 58,25 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_2 - шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем за початковою ціною 131300,00 гривень.»

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18).

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає отриманні кредитором компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судових рішень про стягнення суми боргу за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, які боржники не виконали, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржників від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу. Зазначена позиція підтверджена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі №916/190/18 (провадження №12-302гс18).

Оскільки, внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання, у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Відповідно до розрахунку заборгованості наданого АТ КБ «Приватбанк», прострочена сума заборгованості відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № MKW0GA від 09.04.2008 року за період з 30.05.2014 р. до 11.06.2014 р. становить 11 523,58 доларів США та за період з 01.07.2014 р. до 24.03.2021 р. становить 11 373,58 доларів США, відповідно до яких на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, розраховані 3 % річних нарахованих у розмірі 2309,15 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.03.2021 становить 64009,64 гривень. (а.с 9).

Правильність проведення позивачем зазначеного розрахунку відповідачкою належними та допустимими доказами не спростована. На спростування розрахунку заборгованості, наданого АТ КБ "Приватбанк", відповідачка відзиву відносно позову до суду не подавала.

У відповідності до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази, беручи до уваги норми чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача три проценти річних від простроченої суми заборгованості за кредитним договором № MKW0GA від 09.04.2008 року підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, в зв`язку з задоволенням позову, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 141, 258, 263, 265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, 509, 526, 611, 625 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» три проценти річних від простроченої суми заборгованості за кредитним договором № MKW0GA від 09.04.2008 року за період з 30.05.2014 року по 24.03.2021 року у розмірі 2309,15 доларів США, що за курсом 27,72 відповідно до службового розпорядження Національного банку України від 24.03.2021 р. складає 64009 (шістдесят чотири тисячі девять) гривень 64 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання її до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Воловецький районний суд Закарпатської області.

Повне найменування сторін:

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , рах. № НОМЕР_1 , МФО № 305299;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне рішення буде складено 02 липня 2021 року.

Суддя Софілканич О.А.