Провадження 2/127/2395/21
У Х В А Л А

12 липня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вохмінова О.С., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Куцого Ростислава Андрійовича про забезпечення позову до ОСОБА_2 про визнання права власності, припинення права власності на частку транспортного засобу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності, припинення права власності на частку транспортного засобу.

08.07.2021 року представник позивача ОСОБА_4 подав заяву про забезпечення позову, оскільки вважає, що після отримання позовної заяви та доданих до неї документів відповідач може здійснити із спірним автомобілем дії з метою утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, або істотно знизити вартість вказаного майна.

Відповідно до ст.ст. 150-153 ЦПК України представник позивача адвокат Куций Р.А. просив вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки «Renault» моделі Duster», 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , тип легковий універсал, держномер НОМЕР_3 ; затримання транспортного засобу та поміщення його на спеціальний майданчик ДП «Інформ-Ресурс». Просив допустити ухвалу до негайного виконання та надіслати її до реєстраційної служби для внесення відомостей про арешт.

Дослідивши зміст заяви, додані документи, враховуючи підстави і предмет позову, докази, що додані позивачем до матеріалів заяви, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Ухвалою суду від 04.06.2021 року позовна заява була залишена без руху для надання позивачу можливості попереднього внесення вартості частки у спільному майні, право на яку припиняється, на депозитний рахунок суду. На усунення недоліків позовної заяви представник позивача ОСОБА_4 надав заяву в якій повідомив, що внесення коштів на депозитний рахунок є передчасним, оскільки відповідач ймовірно погодиться з позовними вимогами та отримає кошти за свою частку безпосередньо від позивача.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.07.2021 року було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі № 127/13919/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності, припинення права власності на частку транспортного засобу. Підготовче засідання призначено на 29.07.2021 року на 15.00 год. з викликом учасників справи.

Предметом позовних вимог є визнання права власності на транспортний засіб марки «Renault» моделі «Duster» (в додатках «Duster») 2013 року випуску, держномер НОМЕР_3 , із припиненням права власності ОСОБА_3 на Ѕ частку вказаного транспортного засобу.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Частиною 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Так, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч.1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1)накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 5, 6, 7, 10 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно ч. 10 ст. 150 ЦПК україни, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Враховуючи наведені обставини, підстави і предмет позову, і те, що представник позивача не надав доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про визнання за позивачем права власності на автомобіль, а також не довів, що обрані види забезпечення позову можуть сприяти виконанню можливого рішення суду, враховуючи неспівмірність виду забезпечення позову із позовними вимогами, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про накладення арешту на транспортний засіб марки «Renault» моделі Duster», 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , тип легковий універсал, держномер НОМЕР_3 , затримання його та поміщення на спеціальний майданчик ДП «Інформ-Ресурс» слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 149, 153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

відмовити в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Куцого Ростислава Андрійовича про забезпечення позову до ОСОБА_2 про визнання права власності, припинення права власності на частку транспортного засобу.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст. 354, ст. 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 15 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складене 12 липня 2021 року.

Суддя: