ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2021 року м. Чернівці

Справа № 727/147/21

Провадження № 22-ц/822/759/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І.М.

суддів: Височанської Н.К., Владичана А.І.,

секретар: Собчук І.Ю.,

учасники справи:

позивач Кредитна спілка «Буковинський альянс»,

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Приватне підприємство «Дистрибюторська компанія Рада»,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Кредитної спілки «Буковинський альянс» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 червня 2021 року, головуючий у І-й інстанції Чебан В.М.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року Кредитна спілка «Буковинський альянс» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Приватного підприємства «Дистриб`юторська компанія Рада» в особі директора Матей О.Г. про стягнення простроченої заборгованості.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 червня 2021 року зупинено провадження у даній цивільній справі до ухвалення Шевченківським районним судом м. Чернівці рішення за результатами розгляду цивільної справи №727/4515/21 провадження №2/727/1525/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ПП «Дистриб`юторська компанія Рада» до Кредитної спілки «Буковинський альянс» про визнання договорів поруки частково недійсними і припиненими.

На дану ухвалу КС «Буковинький Альянс» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався положеннями пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України та виходив з того, що необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто, між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Відповідач вказав на обставини, які дають підстави дійти висновку про те, що наявність спору у справі про визнання договорів поруки частково недійсними і припиненими, виключає можливість стягнення з відповідачів штрафу за невиконання умов договору поруки на підставі рішення суду по даній справі.

Однак з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

У пункті 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз`яснено, що визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли у іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зокрема, якщо суд розглядає справу про стягнення з боржника коштів, то останній має захищати свої права саме в цьому провадженні, заперечуючи проти позову та доводячи відсутність боргу, зокрема відсутність підстав для його нарахування, бо вирішення цього спору призведе до правової визначеності у правовідносинах сторін зобов`язання.

Наявність відповідного боргу чи його відсутність, як і відсутність підстав для нарахування боргу, є предметом доказування у спорі про стягнення з відповідача коштів незалежно від того, чи подав останній зустрічний позов про визнання відсутності права кредитора, зокрема про визнання поруки припиненою. Тому для захисту права відповідача у ситуації, коли кредитор вже звернувся з вказаним позовом про стягнення коштів, не потрібно заявляти зустрічний позов, а останній не може бути задоволений.

Аналогічно після звернення кредитора з позовом про стягнення коштів боржник не може заявляти окремий позов про визнання відсутності права вимоги в кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника. Такий окремий позов теж не може бути задоволений, оскільки боржник має себе захищати у судовому процесі про стягнення з нього коштів, заперечуючи проти відповідного позову кредитора, наприклад, і з тих підстав, що порука припинилася.

Застосування боржником способу захисту інтересу, спрямованого на усунення правової невизначеності у відносинах із кредитором, є належним лише в разі, якщо така невизначеність триває, ініційований кредитором спір про захист його прав суд не вирішив і відповідне провадження не було відкрите.

У разі, якщо кредитор уже ініціював судовий процес, спрямований на захист порушеного, на його думку, права, або такий спір суд уже вирішив, звернення боржника з позовом про визнання відсутності права вимоги у кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника не є належним способом захисту.

Зазначений правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц

Проте суд, у порушення вимог пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, зазначивши іншу цивільну справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмет та підстави спорів у справах, не зазначив обставини, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що до розгляду по суті цивільної справи №727/4515/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ПП «Дистриб`юторська компанія Рада» до Кредитної спілки «Буковинський альянс» про визнання договорів поруки частково недійсними і припиненими, буде унеможливлено стягнення штрафу з відповідачів за невиконання умов договору поруки, немає можливості на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної цивільної справи наявність фактів та обставин, якими позивачі обґрунтовують свої позовні вимоги.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Крім того, статтею 157 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця.

У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п`ятнадцять днів.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Згідно з частиною 3 статті 210 ЦПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 березня 2021 року у даній цивільній справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 31 березня 2021 року.

З протоколу судового засідання Шевченківського районного суду від 09 червня 2021 року (а.с. 218) у даній цивільній справі вбачається, що головуючий оголосив судове засідання відкритим, тобто розпочав розгляд справи по суті.

Відповідно до частини 3 статті 217 ЦПК України з оголошенням головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

Отже, після оголошення головуючим судового засідання відкритим і початку розгляду справи по суті суд повинен був обґрунтувати правомірність зупинення провадження у справі на підставі пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України без дотримання вимог частини 3 статті 210 ЦПК України.

За таких обставин, порушуючи норми процесуального права, суд першої інстанції неправильно вирішив питання зупинення провадження у справі та така ухвала перешкоджає провадженню у справі.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим на підставі пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підлягає скасуванню, а справу слід направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В пункті 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17 жовтня 2014 року №10 роз`яснено, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК (аналогічні положення містяться і в ч. 1 ст. 353 ЦПК України в редакції від 15.12.2017), з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК (аналогічні положення містяться і в ст. 141 ЦПК України в редакції від 15.12.2017).

За таких обставин, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 367, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Буковинський альянс» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 червня 2021 року скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: Н.К. Височанська

А.І. Владичан