Справа № 504/4234/20
Провадження № 2/504/1351/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2021 р. смт. Доброслав Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Добров П.В.,

при секретарі Данько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в с.м.т Доброслав заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», державного реєстратора відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області Голубенко Аліни Вікторівни про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», державного реєстратора відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області Голубенко Аліни Вікторівни про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.12.2020 року по справі було відкрито провадження.

Разом з позовною заявою позивачем ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд:

1) вжити заходів забезпечення позову шляхом:

накладення арешту, а саме встановлення заборони на відчуження:

- житлового будинку, який розташований: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227, номер запису про право власності: 38597429;

- земельної ділянки, яка розташована: АДРЕСА_1 : 0,0495, кадастровий номер: :01:002:0849, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227, номер запису про право власності: 38624535;

заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації, у тому числі будь-яким акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії, щодо:

- житлового будинку, який розташований: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227, номер запису про право власності: 38597429;

- земельної ділянки, яка розташована: АДРЕСА_1 : 0,0495, кадастровий номер: :01:002:0849, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227, номер запису про право власності: 38624535.

В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що є власником:

житлового будинку, який розташований: АДРЕСА_2 якого становить: 189.3, житлова площа (м2): 70.2;

земельної ділянки, яка розташована: АДРЕСА_1 , а, площею 0,0495 га, цільове призначення (використання) земельної ділянки: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :01:002:0849.

Вищезазначені житловий будинок та земельна ділянка є предметом іпотеки, на підставі Іпотечного договору від 04 червня 2007 р., посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Марченко О. М. (зареєстровано в реєстрі за № 1027).

Також позивач посилається на те, що 09 грудня 2020 р. позивачеві стало відомо, що за Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» проведено державну реєстрацію права власності на:

житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що випливає із Інформаційної довідки Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.12.2020 р., за № 236159416 (на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 54510043 від 09.10.2020 р., номер запису про право власності: 38597429);

земельну ділянку, яка розташована: АДРЕСА_1 , площею 0,0495 га, кадастровий номер: :01:002:0849, що випливає із Інформаційної довідки Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.12.2020 р., за № 236183734 (на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 54538724 від 12.10.2020 р., номер запису про право власності: 38624535); із Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, запит від 09.12.2020 р.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що відповідачами Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» та ОСОБА_2 , державний реєстратор відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області, порушено норми чинного законодавства України, порушено права та інтереси позивача внаслідок дій щодо реєстрації права власності на вищезазначені житловий будинок та земельну ділянку, а прийняті рішення є протиправними, незаконними, такими, що не відповідають та суперечать нормам чинного законодавства України, прийняті не у спосіб та не у порядок, що передбачені чинним законодавством України.

В свою чергу, у випадку відсутності забезпечення позову у вигляді накладення арешту, а саме встановлення заборони на відчуження вищезгаданих житлового будинку та земельної ділянки, заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації, у тому числі будь-яким акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вищезгаданих житлового будинку та земельної ділянки, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову з огляду на те, що під час розгляду справи відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» можливе розпорядження зазначеним майном на власний розсуд, вчинення дій щодо його поділу та об`єднання, а за певних умов відчуження вищезазначених житлового будинку й земельної ділянки іншим особам.

Подана позивачем заява про забезпечення позову відповідає приписам та вимогам, встановленим ст. 151 ЦПК України.

Дослідивши вказану заяву про забезпечення позову, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

За змістом ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, єдиною підставою для забезпечення позову є заява учасника справи. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язані з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Таким чином, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питання про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи взагалі стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду. Але при цьому достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 25.09.2019 р. у справі N 320/3560/18.

Проаналізувавши зміст позовних вимог, дослідивши матеріали заяви, виходячи із пов`язаності заходів забезпечення позову з його предметом, суд доходить висновку, що позивачем були надані належні та переконливі докази існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам позивача, що полягають в можливому розпорядженні відповідачем зазначеним майном на власний розсуд, вчиненні дій щодо його поділу та об`єднання, а за певних умов відчуження вищезазначених житлового будинку й земельної ділянки іншим особам.

Враховуючи, що з наданих суду відомостей не вбачається, що вжиття заходів забезпечення позову в обраний судом спосіб може спричинити збитки відповідачу по справі, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», державного реєстратора відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області Голубенко Аліни Вікторівни про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити.

Накласти арешт, а саме встановити заборону на відчуження:

- житлового будинку, який розташований: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227, номер запису про право власності: 38597429;

- земельної ділянки, яка розташована: АДРЕСА_1 : 0,0495, кадастровий номер: :01:002:0849, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227, номер запису про право власності: 38624535.

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації, у тому числі будь-яким акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії, щодо:

- житлового будинку, який розташований: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227, номер запису про право власності: 38597429;

- земельної ділянки, яка розташована: АДРЕСА_1 , площа (га): 0,0495, кадастровий номер: :01:002:0849, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227, номер запису про право власності: 38624535.

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення даної ухвали апеляційної скарги. Подача апеляційної скарги не зупиняє виконання даної ухвали, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складено 02.07.2021 року.

Суддя П.В. Добров