Справа №718/799/20
Провадження №2/718/228/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16.06.2021 року м. Кіцмань Чернівецька область
Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого-судді Мізюка В.М., секретаря Харабара А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу № 718/799/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя , -
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що вони із відповідачем зареєстрували шлюб 16.10.1999 року у Оршівецькій сільській раді Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис №15. У даному шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 28.08.2018 року заочним рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області шлюб між ними розірвано. З часу одруження і до 2011 року ОСОБА_2 проживав разом із позивачкою в будинку її батьків за адресою: АДРЕСА_1 . 04.06.2006 року відповідач отримав в дар приватний будинок загальною площею 72 кв. м., житловою площею 38,10 кв. м., реєстраційний номер майна 5220841, що розташований в АДРЕСА_2 . В даному будинку не було належних умов для проживання сім`ї.
16.06.2021 року представник позивача ОСОБА_5 через канцелярію суду подала в новій редакції позовну заяву в якій просила cуд визнати об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будівельні матеріали, обладнання, роботи, конструктивні елементи будинку використані та облаштовані при здійсненні в період з 04 червня 2002 року до 28 серпня 2018 року самочинної реконструкції, ремонту та перебудови будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна - 5220841 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частини будівельних матеріалів, обладнання, робіт, конструктивних елементів будинку використаних та облаштованих при здійсненні в період з 04 червня 2002 року до 28 серпня 2018 року самочинної реконструкції, ремонту та перебудови будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна - 5220841, за особисті кошти ОСОБА_1 , загальною вартістю 422 981,33 грн.
Представник позивача ОСОБА_5 через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати у її відсутності та позивача. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками, однак до суду поверталися поштові конверти із відміткою Укрпошти, що повістки не вручені через відмову від їх отримання.
Згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Відповідно до ч. 9 ст. 130 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.
Відзив до суду також не надходив. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч. 8 ст. 178 ЦПК України).
Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Із письмового пояснення свідка ОСОБА_6 вбачається, що він проводив ремонтні роботи: штукатурив та утеплював будинок, по АДРЕСА_2 у період осінь 2013 та осінь 2014 років. Його найняла ОСОБА_1 , вона проживала в цьому будинку та займалася реконструкцією та ремонтом. За виконання цих робіт ОСОБА_1 , заплатила йому 1350 доларів США. Усі домовленості з приводу виконання ремонтних робіт проводились тільки ОСОБА_1 та її батьком ОСОБА_7 . Вказує, що йому відомо, що за всі ці роботи платила лише ОСОБА_1 , яка позичала кошти у свого батька. ОСОБА_2 не брав активної участі в тому числі і фінансової у перебудові та ремонту будинку.
Із письмового пояснення свідка ОСОБА_8 вбачається, що він в період з 2004 по 2010 роки працював різноробочим в Кіцманському районі с. Неполоківці. Його часто наймала на роботу в своєму господарстві по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 . Там вона перебудовувала та будувала новий будинок. Він зі своїм шваґром ОСОБА_9 під керівництвом та його допомогою заливали бетонні стяжки у всіх кімнатах, утепляли їх пінопластом, штукатурили стіни, прикручували гіпсокартон на стелю, шпаклювали стелю, стіни. Також, фарбували стіни та стелі, ґрунтували, клали ламінад та плінтуса. ОСОБА_1 їх годувала обідами та вечерями. Всі роботи вони виконували з матеріалів, які привозив батько ОСОБА_1 - ОСОБА_7 . Він також їх привозив на роботу та забирав. Батько ОСОБА_1 , планували з нею роботу, він вів облік, привозив матеріали, а також розраховувався за виконані роботи. Вони заробляли приблизно 400-500 доларів у місяць.
Із письмового пояснення свідка ОСОБА_7 , вбачається, що він є батьком позивачки ОСОБА_1 . Вказав, що після весілля (1999 року, жовтень місяць) його дочка вирішила переїхати проживати до свого чоловіка у АДРЕСА_2 , де проживали на той час його дідусь та бабуся. Хата в їх господарстві була старого зразка і місця було мало для двох сімей і тому його дочка порадившись з його дружиною вирішили використати його як відомого будівельника і добудувати, ще декілька кімнат до старого будинку і по сучасному облаштувати господарство, позичивши для цього гроші у двоюрідного брата його дружини ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , який висилав кошти з Америки для оплати майстрам будинку. Крім допомоги в будівництві, як спеціаліста ОСОБА_7 організовував доставку своїм транспортом різних будівельних матеріалів. Його зять ОСОБА_2 , в основному знаходився на роботі або відпочивав після роботи, але деколи допомагав на городі, тратив свої гроші на себе, а коли не вистачало, то позичав у друзів. Також, зазначив, що позичав дочці гроші на ремонт будинку, приймав активну участь в усіх роботах, які велись у спірному господарстві.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28.08.2018 року шлюб між сторонами розірвано (том. 1 а.с. 39).
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки 207215483 від 21.04.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . (том 1 а.с.34-35)
Відповідно до довідки, яка видана Неполоковецьким закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 05-08/59 від 04.03.2020 року про те, що ОСОБА_1 дійсно працює в закладі на посаді вчителя образотворчого мистецтва з 31 серпня 1998 року (Н. № 80 від 31.07.1998 року) по даний час. ( том. 1 а.с.50)
Також, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 неодноразово брала позику у свого батька ОСОБА_7 , а саме: 22 квітня 2002 р. - 10 000,00 грн. до 01 січня 2004 р.; 06 жовтня 2006 р. - 20 000,00 грн до 01 січня 2006 р.; 14 лютого 2005 р. - 3 500,00$ до 01 січня 2010 р.; 10 квітня 2007 р. - 20 000,00$ до 01 січня 2015 р.; 02 липня 2009 р. - 15 000,00$ і 30 000,00 грн. до 01 січня 2017 р.), які так і не були повернуті до цього часу. Це підтверджується розписками від 22 квітня 2002 року, від 06 жовтня 2006 року, від 14 лютого 2005 року, від 10 квітня 2007 року, від 02 липня 2009 року. (а. с. 45-49)
Батько позивачки ОСОБА_7 сам брав позики у ОСОБА_14 , в якості переказів у іноземній валюті - дол. США, протягом 2005 - 2008 років. Це підтверджується банківськими квитанціями :
Відповідно до Висновку експерта № 89 від 12 травня 2021 року:
1.Ринкова вартість житлового будинку загальною площею 72 кв. м. з усіма прилеглими та належними до нього господарськими спорудами, будівлями (із врахуванням допоміжних), що був розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна - 5220841, у технічному стані, що існував станом на 04 червня 2002 року до виконання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 усіх ремонтно-будівельних робіт, визначена станом на час проведення експертизи, могла б становити - 624866,00 (шістсот двадцять чотири тисячі вісімсот шістдесят шість) гривень.
2.Ринкова вартість самочинного будівництва з усіма прилеглими та належними до нього господарськими, допоміжними спорудами, будівлями, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 5220841, яким воно могло б бути станом на 28 серпня 2018 року, за умови, що його планування відповідало плануванню зазначеному на схематичному плані, що міститься у матеріалах справи, конструктивні характеристики відповідають конструктивним характеристикам будівлі до її реконструкції, а його технічний стан в цілому відповідав його стану за зовнішніми ознаками, який можна охарактеризувати як добрий, у випадку оформлення права власності (введення в експлуатацію), визначена станом на час проведення експертизи, могла б становити - 1393281,00 (один мільйон триста дев`яносто три тисячі двісті вісімдесят одну) гривню.
20.02.2020 року та 28.02.2020 року відповідачу ОСОБА_2 було направлено на його адресу лист-вимогу про досудове врегулювання спору. Однак, лист 06 березня 2020 року було повернуто відправнику з відміткою про те, що відповідач - ОСОБА_2 відмовився від отримання листа.
Також, представник позивачки направив 20 лютого 2020 року адвокатський запит приватному нотаріусу Троянському В. М. з приводу надання копії договору дарування АЕК/367371 від 04 лютого 2002 року; 20 лютого 2020 року - адвокатський запит до ЧОКБТІ з приводу надання копії технічного паспорту на спірне будинковолодіння; 20 лютого 2020 року - адвокатський запит до УДАБІ в Чернівецькій області. На вказані запити представником позивача не було отримано запитуваної інформації. (том. 1 а. с. 16-17)
Відповідно до ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласнику праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду( ч. 2ст. 370 ЦК України).
Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно з ч. 1ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до частини першої статті 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2008 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.
Таким чином, спільна сумісна власність виникає лише у порядку, визначеному статтею 62 СК України, тобто право спільної сумісної власності виникає на частку майна, яка істотно збільшилася внаслідок умов, передбачених цим законом, з урахуванням частини, яка належала одному із подружжя на праві особистої приватної власності.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 ЦК України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).
За роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, які містяться у пунктах 5, 9 постанови від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній із сторін, а іншій присудити грошову компенсацію.
Враховуючи те, що вищевказаний будинок є приватною власністю відповідача ОСОБА_2 , однак з 04.06.2002 року до 28.08.2018 року було самочинно здійснено реконструкцію усього будинку - ремонтні роботи після повені, перепланування та добудова зі збільшенням площі більш ніж у 2 рази, добудова нежитлових та допоміжних споруд та будівель, між сторонами повинні бути поділені будівельні матеріали, використані під час будівництва.
Вартість частки будівельних матеріалів, виробів, конструкцій та робіт, виконаних та здійснених за рахунок коштів позивачки станом на 28.08.2018 року становить 378082 грн. Також, вартість будівельно-ремонтних робіт, що були проведені у спірному будинку станом на час розгляду справи становить 422981, 33 грн., з яких 44 899, 33 сума інфляційних втрат.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю.
На підставі ст.ст. 69-72 Сімейного кодексу України,ст.372 Цивільного кодексу України,,керуючись ст.ст.81,141,263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя - задовольнити.
Визнати об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будівельні матеріали, обладнання, роботи, конструктивні елементи будинку використані та облаштовані при здійсненні в період з 04 червня 2002 року до 28 серпня 2018 року самочинної реконструкції, ремонту та перебудови будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна - 5220841.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_1 ., мешканця с. Оршівці, Кіцманського району Чернівецької області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_1 грошову компенсацію вартості частини будівельних матеріалів, обладнання, робіт, конструктивних елементів будинку використаних та облаштованих при здійсненні в період з 04 червня 2002 року до 28 серпня 2018 року самочинної реконструкції, ремонту та перебудови будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна - 5220841, за особисті кошти ОСОБА_1 , загальною вартістю 422 981,33 (чотириста двадцять дві тисячі дев`ятсот вісімдесят одна) гривня (тридцять три) копійки.
Заочне рішення може бути переглянуте Кіцманським районним судом Чернівецької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не будуть подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Повний текст рішення виготовлено 25.06.2021 року.
Суддя: Мізюк В.М.