Справа №222/320/21
Провадження №2/222/145/2021
14 червня 2021 року смт. Нікольське
Володарський районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Вайновської О.Є.,
секретаря судового засідання Гранкіної О.В.,
за участі позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача адвоката Козуба Г.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АГРОФІРМА «АГРОТІС» про розірвання договору оренди землі та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,
Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 04.03.2021 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов.
У встановлений судом строк відповідач відзив не надав.
В ході підготовчого провадження, позивач, шляхом подання заяви від 12.04.2021 року, збільшив позовні вимоги, заявивши вимогу про розірвання договору оренди землі від 28.01.2014 року у зв`язку з істотним порушенням його умов.
Ухвалою суду від 16.04.2021 року заява про збільшення позовних вимог прийнята до розгляду.
Інших процесуальних дій в ході підготовчого провадження судом не вчинялося.
Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 14.05.2021 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.
Представник відповідача до судового засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, відзив не подав.
За таких обставин, суд ухвалює заочне рішення по справі, на що позивач надав згоду, на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Умовами Договору визначено, що він укладається строком на 7 років (п.8), дія договору припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено (п.36).
24.11.2020 року позивач, посилаючись на те, що договір оренди землі від 28.01.2014 року, укладений строком на 7 років, закінчується 28.01.2021 року, звернувся до відповідача з вимогою про повернення земельної ділянки, оскільки не бажає продовжувати орендні відносини.
В грудні 2020 року позивач отримав відповідь відповідача, про те, що на вищевказаній земельній ділянці знаходиться виробництво озимих сільськогосподарських культур, після збору яких земельна ділянка буде повернута у стані придатному для використання за цільовим призначенням.
Оскільки відповідач у добровільному порядку не повернув земельну ділянку, позивач звернувся до суду з вказаними позовом.
Відповідно до ст.792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються спеціальним законом.
Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є ЗУ "Про оренду землі" .
У його статті 13 визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (ст.14 ЗУ "Про оренду землі").
Відповідно до ст.19 ЗУ "Про оренду землі", строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.
Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, в тому числі права оренди земельної ділянки, здійснюється шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ст.2,4 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").
Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.02.2021 року, право оренди земельної ділянки за договором оренди землі від 28.01.2014 року, строком 7 років, зареєстроване за орендарем ТОВ "АГРОФІРМА "АГРОТІС" 29.10.2014 року.
Такі висновки неодноразово висловлені в рішеннях Верховного Суду України, з цією правовою позицією погоджується і Велика Палата Верховного Суду, а отже ця практика є усталеною.
Крім того, ч.1 ст.627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Тобто сторони наділені значними можливостями впливати на момент настання або закінчення строків, оскільки можуть змінювати строк, наближати або віддаляти його настання.
Пунктом 42 Договору визначено, що він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.
В даному випадку сторони погодили, що договір оренди землі від 28.01.2014 року набирає чинності після його державної реєстрації.
Отже, з урахуванням реєстрації 29.10.2014 року договору оренди землі від 28.01.2014 року, укладеного на 7 років, строк договору оренди закінчиться 29.10.2021 року.
Статтею 31 ЗУ "Про оренду землі", пунктами 36-38 Договору визначено, що договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
Частиною 2 ст.90 ЗК України, визначено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають поновленню в порядку, встановленому законом.
У п."ї" ч.1 ст.211 ЗК України вказано, що порушенням земельного законодавства є, зокрема, ухилення від державної реєстрації земельних ділянок.
Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Таким чином, під час розгляду справи суди повинні враховувати загальні засади цивільного законодавства, зокрема справедливість, добросовісність та розумність.
Адже, орендодавець є більш вразливою стороною у договорі, ніж орендар, та не має правового захисту своїх прав власності у разі неналежного виконання орендарем свого обов`язку з державної реєстрації договору оренди та, як наслідок, протиправного збільшення строку оренди.
У такому випадку орендодавець не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом у разі, якщо є об`єктивні обставини, що вказують на наявність значної міри позбавлення того, на що орендодавець розраховував при укладенні договору оренди земельної ділянки, зокрема: чи мав орендодавець можливість контролювати дії орендаря з державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, оскільки передача земельної ділянки відбулася у день підписання договору оренди, а державна реєстрація значно пізніше, та чи мав орендодавець підстави розраховувати, що строк дії договору оренди закінчиться після закінчення строку на який його було укладено.
Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.01.2020 № 322/1178/17.
Водночас, п.8.1 Договору передбачено, що у разі закінчення дії договору до закінчення сезону польових робіт термін оренди земельної ділянки продовжується до листопада поточного року.
Таким чином, погодивши під час укладення договору оренди землі від 28.01.2014 року, можливість його продовження до закінчення сезону польових робіт в поточному році, позивач не може вважатися таким, який значною мірою позбавився того, на що він розраховував при укладенні договору оренди землі, а саме на закінчення строку дії договору оренди землі 28.01.2021 року, адже про наявність незавершеного виробництва сільськогосподарських культур на орендованій земельній ділянці позивач був обізнаний листом відповідача ще 01.12.2020 року.
Отже, обґрунтованими є доводи відповідача в цій частині, оскільки це відповідає умовам договору оренди землі від 28.01.2014 року.
мірою позбавився того, на що він розраховував при укладенні договору оренди землі, судом не встановлені.
У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що права позивача, який є більш вразливою стороною у договорі, не порушені, оскільки відповідач зареєструвавши право оренди та збільшивши строк договору оренди не вийшов за межі строку дії Договору, визначеного п.8.1, погодивши його часом закінчення сезону польових робіт до листопада 2021 року.
За таких обставин, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «АГРОФІРМА «АГРОТІС» про розірвання договору оренди землі та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння слід відмовити за необґрунтованістю.
Судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи, покладаються на нього у зв`язку з відмовою в позові (ст.141 ЦПК України).
Керуючись ст.ст.627, 651, 792 ЦК України, ст.ст.90, 211 ЗК України, ст.ст.13, 14, 19, 31 ЗУ «Про оренду землі», ст.ст.2, 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.3, 4, 12, 13, 19, 76-78, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АГРОФІРМА «АГРОТІС» про розірвання договору оренди землі та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлений 23.06.2021 року.
Суддя О. Є. Вайновська