Справа № 756/2982/21
Провадження № 2-ві/756/22/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Ткач М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Тихій О.О. у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального закладу «Школа І-ІІІ ступенів №168 Оболонського району м. Києва (СШ № 168)», треті особи - ОСОБА_1 , Державна служба якості освіти України, Міністерство освіти і науки України, Департамент освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Київська міська рада, про визнання правочинів недійсними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У провадженні судді Оболонського районного суду м. Києва Тихої О.О. знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до Комунального закладу «Школа І-ІІІ ступенів №168 Оболонського району м. Києва (СШ № 168)», треті особи - ОСОБА_1 , Державна служба якості освіти України, Міністерство освіти і науки України, Департамент освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Київська міська рада, про визнання правочинів недійсними та зобов`язання вчинити певні дії.

Під час судового засідання 25.06.2021 ОСОБА_1 було заявлено відвід головуючому судді Тихій О.О. у даній справі.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25.06.2021 визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Тихій О.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального закладу «Школа І-ІІІ ступенів №168 Оболонського району м. Києва (СШ № 168)», треті особи - ОСОБА_1 , Державна служба якості освіти України, Міністерство освіти і науки України, Департамент освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Київська міська рада, про визнання правочинів недійсними та зобов`язання вчинити певні дії. Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального закладу «Школа І-ІІІ ступенів №168 Оболонського району м. Києва (СШ № 168)», треті особи - ОСОБА_1 , Державна служба якості освіти України, Міністерство освіти і науки України, Департамент освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Київська міська рада, про визнання правочинів недійсними та зобов`язання вчинити певні дії, передано до відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних та адміністративних справ Оболонського районного суду м.Києва для визначення складу суду та розгляду заяви про відвід головуючого судді Тихої О.О.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.06.2021 заяву про відвід передано для розгляду судді Ткач М.М.

Як на підставу для відводу головуючого судді Тихої О.О., ОСОБА_1 посилається на те, що під час ознайомлення з суддівським досьє на сайті Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ним виявлено, що у вказаному досьє міститься не завірена копія паспорту судді, наявний у досьє Указ Президента України ОСОБА_3 від 05.08.2020 року не містить підпису Президента України та гербової печатки, виданий з порушенням тридцятиденного строку після отримання подання Вищої ради правосуддя про призначення Тихої О.О. на посаду судді Оболонського районного суду міста Києва; наказ в.о. голови Оболонського районного суду м. Києва про зарахування у серпні 2020 року судді Тихої О.О. до штату суддів не містить підпису уповноваженої особи, а отже головуючий суддя Тиха О.О., на думку ОСОБА_1 , не набула повноважень професійного судді. Крім того, указом колишнього Президента України ОСОБА_5 було ліквідовано Оболонський районний суд м. Києва та не утворено нового, а тому суддю Тиху О.О. призначено до неіснуючого суду, а отже суд, що розглядає дану справу, не є судом, в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, встановленим законом. Також ним на запит отримано інформацію про те, що суддя Тиха О.О. отримує заробітну плату в ТУ ДСА в м. Києві, а не в Оболонському районному суді м. Києва, а отже, є штатною одиницею вказаного територіального управління Державної судової адміністрації, а тому має місце сумісництво, що є порушенням норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно ч.2 до ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід (ч.3 ст.40 ЦПК України).

Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження (ч. 7 ст.40 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши заяву про відвід судді, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Так, згідно зі ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 3 ст.39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Згідно з ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Наявність безсторонності суду відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатись за суб`єктивними та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Об`єктивний критерій безсторонності означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 року в справі «Білуха проти України» (Biluha v. Ukraine), п.49).

Дослідивши обставини, зазначені в заяві про відвід, суд приходить до висновку, що вказана заява не містить підстав, зазначених у ст. 36 ЦПК України. Посилання ОСОБА_1 на порушення процедури призначення судді Тихої О.О. на посаду судді Оболонського районного суду м. Києва, жодними доказами не підтверджено та побудовані виключно на припущеннях.

Крім того, слід зазначити наступне, дійсно відповідно до Указу Президента України №449/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів» вирішено питання щодо ліквідації Оболонського районного суду м.Києва.

Однак, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме ст.147 вказаного закону визначено, що в Україні діє єдина система забезпечення функціонування судової влади - судів, органів суддівського врядування, інших державних органів та установ системи правосуддя. Державна судова адміністрація України забезпечує виконання рішень про утворення чи припинення (ліквідацію) судів. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Суд, що ліквідується, в місячний строк з дня припинення здійснення правосуддя передає до новоутвореного суду матеріали та документи, пов`язані зі здійсненням таким судом повноважень, зокрема, архівні справи з основної діяльності, строки тимчасового зберігання яких ще не закінчилися, документи, не завершені в діловодстві, а також документи з кадрових питань в паперовому та електронному вигляді, фонди бібліотек, а судові справи та матеріали проваджень, що перебувають у володінні суду, що ліквідується, передаються негайно, до дня початку роботи новоутвореного суду.

Згідно із п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суді продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Разом з тим, в ході розгляду заяви судом не встановлено обставин визначених ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відтак, Оболонський районний суд м. Києва продовжує здійснювати свої повноваження, за таких обставин посилання ОСОБА_1 у своїй заяві на вказані обставини суд вважає безпідставними.

Враховуючи наведені обставини та положення Закону, суд вважає посилання ОСОБА_1 на те, що що при розгляді даної справи правосуддя вчиняється судом, який ліквідовано не є такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Також слід зазначити, що ч.4 ст.148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління Державної судової адміністрації України.

За таких обставин, виплата грошової винагороди судді здійснюється відповідним територіальним управлінням Державної судової адміністрації України, а не безпосередньо відповідним місцевим судом.

Ураховуючи наведені обставини та положення Закону, суд вважає посилання ОСОБА_1 на те, що що суддя Тиха О.О. отримує заробітну плату в ТУ ДСА в м. Києві, а не в Оболонському районному суді м. Києва, а отже, є штатною одиницею вказаного територіального управління Державної судової адміністрації не є такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

З огляду на викладене, вважаю, що заявником не доведені обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості головуючого судді Тихої О.О. при розгляді вищевказаної справи.

Керуючись ст. 36, 39, 40, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Тихій О.О. у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального закладу «Школа І-ІІІ ступенів №168 Оболонського району м. Києва (СШ № 168)», треті особи - ОСОБА_1 , Державна служба якості освіти України, Міністерство освіти і науки України, Департамент освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Київська міська рада, про визнання правочинів недійсними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя М.М. Ткач