Справа №265/7703/19
Провадження№ 2/266/936/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Д`яченко Д.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди та майнової шкоди, завданих збройною агресією Російської Федерації проти України,

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2021 року до Приморського районного суду м. Маріуполя з Верховного Суду надійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди та майнової шкоди, завданих збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі того, що постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 09.06.2021 року, касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07.04.2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 03.06.2020 року скасовано. Справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у справі.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.06.2021 року справу №265/7703/19 визначено до розгляду судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Д`яченко Д.О.

Вивчивши надані матеріали, прихожу до висновку про неможливість розгляду даної справи, за наступними обставинами.

Мною, суддею Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Д`яченко Д.О. була розглянута цивільна справа №265/7703/19 за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди та майнової шкоди, завданих збройною агресією Російської Федерації проти України та 07 квітня 2020 року винесено заочне рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, на підставі чого надано оцінку обставинам справи та досліджено матеріали справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст.36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу) якщо є обставини, які викликають сумніви сторін в об`єктивності та неупередженості судді.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює право на справедливий суд, передбачено, що кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд,який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

З урахуванням наведеного, з метою гарантування неупередженості та об`єктивності здійснення правосуддя, уникнення сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, вважаю за необхідне заявити самовідвід.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 36-40 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід у цивільній справі № 265/7703/19 за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди та майнової шкоди, завданих збройною агресією Російської Федерації проти України

Справу передати в канцелярію суду для повторного визначення судді автоматизованою системою документообігу суду в порядку ст.33 ЦПК України.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Д`яченко Д. О.