Номер провадження: 22-ц/813/3213/21
Номер справи місцевого суду: 495/9796/16-ц
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

13.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді: Комлевої О.С.,

суддів: Дришлюка А.І., Сегеди С.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дришлюку А.І. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних та моральних збитків, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 жовтня 2019 року,-

встановив:

В провадженні Одеського апеляційного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних та моральних збитків за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 жовтня 2019 року.

05 липня 2021 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Дришлюку А.І.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що в апеляційному суді розглядалася справа №2-4681/2011 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 червня 2012 року. Суддею-доповідачем у даній справі було визначено суддю Дришлюка А.І. Не дивлячись на те, що слухання судових справ сторонами яких є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 тривало вісім років, 21 серпня 2012 року суддя Дришлюк А.І. безпідставно відклав слухання справи на 23 жовтня 2012 року та не врахував що сторони по справі про дату судового засідання були сповіщені належним чином.

Вказане, на думку ОСОБА_1 свідчить про упередженість судді та є підставою для відводу в порядку ст. 36 ЦПК України.

Заслухавши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді Дришлюку А.І. з наступних підстав.

Так, частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і являється частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В процесуальному судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте право на відвід не являється абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них.

Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Однак, вищенаведені заявником обставини, виходячи зі змісту ст. 36, 37 ЦПК України, не є підставою для відводу судді.

При цьому ч. 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оскільки наведені заявником обставини стосуються його незгоди із процесуальними рішеннями судді, тому не можуть бути підставами для відводу судді у розумінні п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України і не вказують на упередженість або необ`єктивність судді у розгляді даної справи.

Крім того, слід зазначити, що у справі №2-4681/2011 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 червня 2012 року, колегією суддів у складі Дрішлюка А.І., Кварталової А.М., Гірняк Л.А. було постановлено ухвалу від 23 жовтня 2012 року, якою апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилено, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 червня 2012 року залишено без змін.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки заявником не надано доказів щодо упередженості судді Дришлюку А.І. тому підстави для відводу судді, передбачені п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, відсутні.

Також апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованими і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів влади; характер процесу та його значення для заявника.

Згідно із ч.2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною 3 ст. 40 ЦПК України встановлено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (із змінами, внесеними Закон № 460-IX від 15.01.2020).

Аналіз матеріалів справи показує, що заява про відвід судді не містить жодної об`єктивної підстави, яка б свідчила про необхідність відведення судді та не відповідає меті цивільного судочинства, оскільки в основу її покладені припущення щодо упередженості та необ`єктивності судді. Жодних конкретних обставин, які б могли свідчити про упередженість судді заява не містить.

З огляду на викладене, обґрунтованих доказів на підтвердження заявленого відводу про упередженість судді Дришлюка А.І. при розгляді даної справи, заявником до суду надано не було, а тому заявлений відвід є необґрунтованим.

Крім того, слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи (апеляційної чи касаційної скарги), що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40 ЦПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Заявлений відвід судді Дришлюку А.І. визнати необґрунтованим.

Справу передати до відділу діловодства та обліку звернень громадян для визначення судді щодо вирішення питання про відвід у порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ А.І. Дришлюк

______________________________________ С.М. Сегеда