ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1087/21 Провадження 2/636/1107/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2021 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області в складі:

головуючого судді Золотоверхої О. О.

за участю секретаря судового засідання Караулової О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Буряк О. М., до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним і зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача - адвокат Буряк О.М., яка діє на підставі ордеру, звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати протиправним та скасувати протокольне рішення житлової комісії відповідача в частині зняття позивача разом із членами його сім`ї з квартирного обліку військовослужбовців, звільнених з військової служби та зобов`язати житлову комісію відповідача поновити позивача разом із членами його сім`ї на квартирному обліку відповдіача з 30.06.2020.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач служив у Збройних Силах України за контрактом, має вислугу 25 років військової служби, є учасником бойових дій з 16.09.2015 та з 14.12.1998 по 08.08.2020 перебував на квартирному обліку у відповідача для отримання постійного житла як особа, що потребує поліпшення житлових умов. Наказом командування 30.06.2020 позивача звільнено в запас у зв`язку з закінченням строку контракту, а 08.08.2020 знято з квартирного обліку в зв`язку зі звільненням з військової служби після закінчення строку контракту. Представник позивача вказує, що у відповідача не було законних підстав для зняття позивача з квартирного обліку, а таким рішенням відповідач порушує гарантовані законодавством права позивача. На підставі викладеного просила позов задовольнити.

Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без участі її та позивача, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач на судові засідання, призначені на 12.05.2021 і на 23.06.2021 не з`явився, про їх проведення повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Зі згоди позивача, керуючись вимогами ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280, 281 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи.

Суд, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши надані докази встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

З наданих доказів убачається, що позивач проходив військову службу в Збройних Силах України з 21.07.1994 по 30.06.2020 та звільнений з військової служби в запас у зв`язку з закінченням строку контракту, що підтверджується копією витягу з наказу (а.с. 13) і копією витягу з послужного списку позивача (а.с. 20), є учасником бойових дій з 16.09.2015, що підтверджується копією посвідчення (а.с. 21), перебував на квартирному обліку у відповідача з 14.12.1998 по 31.07.2020 у загальній черзі, що підтверджується копією довідки Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харкова від 20.08.2020 (а.с. 18).

Згідно з копією витягу з протоколу № 7 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2020 (а.с. 16) та копією витягу з наказу командира військової частини № НОМЕР_2 від 08.08.2020 (а.с. 17) позивача знято з квартирного обліку відповідача зі складом родини 3 особи в зв`язку зі звільненням з військової служби після закінчення строку контракту.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 12 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон) держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайм (найм) жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст 12 Закону військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006 року затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі Порядок).

Відповідно до пункту 24 Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Частиною 9 статті 12 Закону передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла. Аналогічні приписи закріплені в пункті 29 Порядку.

Пунктом 30 Порядку установлено, що військовослужбовці знімаються з обліку в разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, у тому числі й у разі звільнення в запас чи відставки, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку, під які позивач не підпадає.

Відповідно до змісту п. 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

На підставі викладеного суд встановив, що враховуючи 25-річну вислугу позивач має право на отримання житлового приміщення для постійного проживання, у тому числі після звільнення його з військової служби. Вказане право згідно з діючим законодавством реалізується шляхом перебування позивача на квартирному обліку, законних підстав для виключення з якого у відповідача в особі житлової комісії не було. Таким чином, суд встановив, що рішення житлової комісії відповідача про зняття позивача з обліку є неправомірним, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вказана позиція відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 08.04.2020 у справі № 683/2197/18 (провадження 61-14634ск19) в аналогічній справі.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та Законами України.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд розподіляє судові витрати згідно зі статтею 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 47 Конституції України, ст. 5, 16 ЦК України, ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. ст. 12, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279?282, 284, 289, 352, 354, п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним і скасувати протокольне рішення № 7 від 31 липня 2020 року житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , яке затверджене наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 1675 від 08.08.2020 «Про зарахування на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов та інших питань» у частині зняття ОСОБА_1 , 1977 року народження, разом із членами сім`ї: ОСОБА_2 , 1974 року народження, донькою ОСОБА_3 , 2014 року народження, з квартирного обліку військовослужбовців, звільнених з військової служби.

Зобов`язати житлову комісію Військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 , 1977 року народження, разом із членами сім`ї: ОСОБА_2 , 1974 року народження, донькою ОСОБА_3 , 2014 року народження, на квартирному обліку Військової частини НОМЕР_1 з 30.06.2020.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат зі сплати судового збору в розмірі 908,00 (девятсот вісім) грн 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, , юридична адреса: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Горішного, 142.

Суддя О. О. Золотоверха