ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/432/21 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Полікарпової О.М.

суддів: Воронцової Л.П.

Ігнатенко П.Я.

секретар Литвиненко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Єпішина Ю.М. від 30 жовтня 2020 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 19.09.1998 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Херсона, актовий запис № 567. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені, так як вони мають різні погляди на життя, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Оскільки подальше спільне життя стало неможливим, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, просить шлюб з відповідачем розірвати.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 30.10.2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , не погоджуючись із зазначеним рішенням, просить його скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Зазначає, що розриваючи шлюб між ним та позивачем ОСОБА_2 , суд не взяв до уваги те, що на даний час у них існують майнові суперечки щодо квартири, яку він отримав до реєстрації шлюбу та в якій постійно проживає ОСОБА_2 , але не має можливості проживати він сам. Вважає, що рішенням суду не врегульовано майновий спір між подружжям, без чого неможливе вирішення питання про розірвання шлюбу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити рішення міського суду без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. При цьому зазначила, що відмова в розірванні шлюбу буде примушенням її до шлюбу та шлюбним відносинам, які вже є неможливими та неприпустимими.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 19.09.1998 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Херсона, актовий запис № 567.

Між сторонами у справі виникли спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу.

При дослідженні фактичних взаємин між сторонами і дійсних причин розірвання шлюбу судом першої інстанції вірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Частиною 1 статті 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У відповідності до ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Частиною 1 ст. 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Щодо доводів апеляційної скарги апеляційний суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Врахувавши наведені норми права і встановивши, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд першої інстанції інстанцій дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Наявність у подружжя спору щодо майна не може впливати на вирішення питання про розірвання шлюбу.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

В суді першої інстанції позивач наполягала на розірванні шлюбу, зазначила, що відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, вказала, що у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалась остаточно, а з 2019 року відповідач постійно проживає з матір`ю в Криму, про що також зазначила у відзиві на апеляційну скаргу.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач має стійке волевиявлення щодо розірвання шлюбу, а примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі. Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 30.10.2020 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 30 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.М. Полікарпова

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.П. Воронцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ П.Я. Ігнатенко

Повний текст постанови складений 02 березня 2021 року.

Суддя О.М. Полікарпова