Провадження №2/748/637/21
Єдиний унікальний № 748/1442/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" липня 2021 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Олещенко В.І.,

за участю секретаря судового засідання Вадюхіної О.Г.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Чернігові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

15 червня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 7/10 частини земельної ділянки, площею 0,1764 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , наданої для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер :01:000:1344. Свої вимоги мотивує тим, що 30 липня 2003 року на підставі Договору дарування серії ВАМ № 752120 ОСОБА_3 подарував позивачу, а вона прийняла в дар, 7/10 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за вищевказаною адресою. Даний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,1764 га, кадастровий номер :01:000:1344. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема на 3/10 частини житлового будинку АДРЕСА_1 та земельні ділянки, розташовані на території Новобілоуської сільської ради, в тому числі і на земельну ділянку площею 0,1764 га, кадастровий номер :01:000:1344. Вказане вище майно успадкувала відповідач по справі ОСОБА_2 , за якою визнано право власності на 3/10 частини земельної ділянки площею 0,1764 га, розташованої в АДРЕСА_1 , наданої для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер :01:000:1344, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту серії VІ-ЧН № 032908. В частині визнання права власності на 7/10 частин земельної за вищевказаною адресою Чернігівським районним судом Чернігівської області від 26 березня 2020 року, відмовлено. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 має право на 7/10 частини земельної ділянки,площею 0,1764 га, кадастровий номер :01:000:1344 наданої для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована по АДРЕСА_1 , проте оскільки у позивачки відсутні правовстановлюючі документи позивач не може реалізувати своє право власності на землю.

Ухвалою судді від 16 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

До підготовчого засідання відзив на позов не надходив.

Позивач та представник позивача в підготовче засідання не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог.

Відповідач через канцелярію суду надала заяву, з якої вбачається визнання позову.

Згідно положень ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чернігові, про що 18.04.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції складено актовий запис № 1175. (а.с.11 справи №748/2567/19, провадження № 2/748/41/20)

Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 20.10.1991 року та довідки КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» Чернігівської районної ради Чернігівської області № 578 від 05.08.2019, ОСОБА_3 є власником 3/10 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою : АДРЕСА_1 . 7/10 частин зазначено вище житлового будинку подаровано ОСОБА_1 згідно договору дарування від 30.07.2003 року. (а.с.6,7 справи №748/2567/19, провадження № 2/748/41/20)

У відповідності до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 10.09.2019 року, ОСОБА_3 належить земельна ділянка кадастровий номер :01:000:1344, площею 0,1764 га, з місцем розташування в АДРЕСА_1 , що має цільове призначення для ведення особистого селянського господарства з видом використання - для ведення особистого підсобного господарства. Документом, що посвідчує право власності на вказані земельні ділянки є Державний акт серії VІ ЧН №032908 від 03.08.2001. (а.с. 19-21 справи №748/2567/19, провадження № 2/748/41/20)

З досліджених матеріалів справи №748/2567/19, провадження № 2/748/41/20, судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 0,1764 га, кадастровий номер :01:000:1344.

На час, коли видавався державний акт ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними будівлями за адресою в АДРЕСА_1 належав в цілому. Однак, в подальшому у 2003 році 7/10 частин зазначеного вище житлового будинку з надвірними будівлями була подарована.

Відповідно до договору дарування від 30 липня 2003 року ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_1 прийняла у дар 7/10 (сім десятих) частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . (а.с.5)

За змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

01 жовтня 2019 року до суду звернулась ОСОБА_2 з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 3/10 частини будинку АДРЕСА_1 та на земельні ділянки : площею 0,1764 га, кадастровий номер :01:000:1344 для ведення особистого підсобного господарства по АДРЕСА_1 , площею 0,1120 га, кадастровий номер :01:000:1345 для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,2716 га, кадастровий номер :01:000:1346, для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані на території с. Новий Білоус Чернігівського району Чернігівської області в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 березня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 , в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 право власності на 3/10 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 ; право власності на 3/10 частини земельної ділянки площею 0,1764 га, розташованої в АДРЕСА_1 , наданої для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер :01:000:1344, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту серії VІ-ЧН № 032908; право власності на земельну ділянку площею 0,2716 га, що розташована в с. Новий Білоус Чернігівського району Чернігівської області, наданої для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер :01:000:1346, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту серії VІ-ЧН № 032908; право власності на земельну ділянку площею 0,1120 га, що розташована в с. Новий Білоус Чернігівського району Чернігівської області, наданої для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер :01:000:1345, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту серії VІ-ЧН № 032908.

У задоволенні позовних вимог в частині визнання права власності на 7/10 частин земельної ділянки площею 0,1764 га, кадастровий номер :01:000:1344 для ведення особистого підсобного господарства по АДРЕСА_1 та області відмовлено, оскільки ОСОБА_4 подарував 7/10 частин житлового будинку ОСОБА_1 , до останньої, як до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою, на якій знаходиться будинок та надвірні будівлі, перейшло це право у розмірі частки права власності на ці об`єкти.

Цим рішенням суду також встановлений факт втрати належних померлому Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок та Державного акту на право власності на належні йому земельні ділянки. У газеті « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 21.08.2019 року розміщено оголошення, про те, що втрачений державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЧН № 032908, виданий на ім`я ОСОБА_3 , свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок від 20.10.1991 року.

Положення ст. ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Стаття 1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає поновленню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 200, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 319, 328, 392 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/10 частини земельної ділянки, площею 0,1764 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , наданої для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер :01:000:1344, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту серії VІ ЧН №032908 від 03.08.2001.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.І. Олещенко