Справа № 204/4429/19
Провадження № 2/204/51/21
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мащук В.Ю.,

при секретарі Максименко Я.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

за участю відповідачів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю представника відповідачів адвоката Сердюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , третя особа - КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_5 до Органу опіки та піклування Адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради, КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» про повернення дитини батькам, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , в якій просив:

- позбавити батьківських прав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно її малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- стягнути з ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття на користь закладу чи особи, куди її буде влаштовано;

- позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно його малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття на користь закладу чи особи, куди її буде влаштовано.

В обґрунтування позовної заяви, позивач посилався на те, що малолітній ОСОБА_4 з 01.12.2015 року перебуває на обліку в управлінні-службі, як такий, що опинився у складних життєвих обставинах (виховується у сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків). Підставою для взяття дитини на облік стало повідомлення з КЗ «Дніпропетровський спеціалізований клінічний медичний центр матері та дитини ім.проф. М.Ф.Руднєва» ДОР» від 10.11.2015 року. Згідно даної інформації хлопчик до них поступив 26.10.2015 року з пологового будинку КЗ «ДСКМЦМД ім. проф. М.Ф.Руднєва» ДОР» відділення для недоношених новонароджених дітей. Діагнози дитини: «Алкогольна фетопатія. Затримка внутрішньоутробного розвитку по гіпотрофічному типу. Перинатальне гіпоксичне ураження центральної нервової системи, гострий період, синдром зниженої нервово- рефлекторної збудженості. Неонатальна жовтяниця». За час перебування дитини у відділенні, мати двічі відвідувала дитину в стані алкогольного сп`яніння, вчиняла скандали з погрозами, що покине дитину.

На момент взяття дитини на облік хлопчик мав прізвище « ОСОБА_4 », відомості про його батька було внесено згідно ч.1 ст.135 СК України.

26.03.2016 року хлопчика доставлено до КЗ «ДДМКЛ № 2» ДОР» без супроводу матері, про що було складено Акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. На підставі акту прийнято рішення виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті ради від 22.04.2016 року № 65 «Про тимчасове влаштування малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР». До Красногвардійського районного суду м. Дніпро у травні 2016 року було подано позовну заяву про позбавлення матері батьківських прав та стягнення аліментів. У період судових розглядів біологічний батько дитини ОСОБА_3 визнав батьківство відносно ОСОБА_4 відповідно до ст.126 СК України, у зв`язку з цим у дитини змінилося прізвище: з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 ». Після цього ОСОБА_3 звернувся із заявою до УССД Чечелівського району про надання дозволу на відвідування дитини у будинку дитини.

12.04.2017 року Красногвардійський районний суд прийняв рішення про відмову в позбавленні ОСОБА_5 батьківських прав. Ані мати, ані батько із заявами до управління- служби та до КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» про повернення їм дитини, не зверталися. При намаганні спеціалістів управління-служби у липні-серпні 2017 року потрапити на адресу: АДРЕСА_1 , з метою обстеження житлово-побутових умов для повернення дитини, двері ніхто не відчиняв, на залишені запрошення не реагував.

08.08.2017 року близько 11.30 години спеціалісту управління-служби спільно з представником центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді вдалося потрапити до помешкання батьків. Умови були виявлені вкрай незадовільні, батьки не виконали попередніх рекомендацій за період 2015-2017 р.р., а саме: квартира, як і раніше завалена величезними купами пакетів та мішків з макулатурою, пляшками/баклажками. Все це у сміттєвих баках збирають ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , через це у квартирі стоїть сморід, є таргани. Батьки займають окрему кімнату, з якої є вихід на лоджію. Проте, вона завалена непотребом та сміттям, а вікно та двері лоджії завішені темною ковдрою, через що у кімнаті суцільна темрява. На кухні багато брудного посуду із залишками зіпсованої їжі, цим брудним посудом заставлена вся підлога кухні. Готових страв та запасу продуктів у подружжя не було. Від обох батьків був стійкий алкогольний запах, батьки не влаштувалися на роботу, як обіцяли, тобто не мали стабільного прибутку для утримання дитини. Батьки поводилися агресивно, чинили перешкоди у потраплянні до житла та його обстеження, суперечили комісії, мати виражалася нецензурною лайкою. У ході інспектування було виявлено, що ОСОБА_5 перебуває на великому терміні вагітності, але вона відразу почала це заперечувати. За сприянням УССД було негайно, не виходячи з їх квартири скоординовано роботу сімейного лікаря та гінеколога, після чого ОСОБА_5 зізналася, що вона свідомо не стала на облік до лікаря-гінеколога у жіночій консультації та не збирається цього робити. Так підтвердилася її вагітність у 27 тижнів. У період цієї вагітності, як і попередньої, ОСОБА_5 зловживала алкогольними напоями.

08.08.2017 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 були надані усні рекомендації для повернення дитини, а саме: приведення житла у належний санітарний стан, позбутися всіх пакетів/мішків зі сміттєзвалища, батькові влаштуватися на роботу, батькові не зловживати алкоголем, матері не палити цигарки та не вживати алкоголь, виконувати рекомендації лікаря-гінеколога, забезпечити майбутню новонароджену дитину всім необхідним. Батьків було попереджено про запланований прихід комісії у жовтні 2017 року для виявлення позитивних змін. 14.10.2017 року повторно здійснено вихід за вищевказаною адресою. Хоча вдома відповідачів не було (батько з`явився при закінченні обстеження), позитивні зміни не відбулися. Батько лаяв свою матір - ОСОБА_12 , 1955 року народження, за те, що вона відчинила комісії двері. Батько поводився з членами комісії агресивно, не бажав слухати рекомендації та вести конструктивний діалог.

14.11.2017 року знову було здійснено вихід до родини, але ОСОБА_3 до квартири заходити не дозволив. Назвав причину - небажання спілкуватися зі спеціалістами. Бесіда відбувалася на порозі квартири, йому були нагадані рекомендації.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 народила другу дитину - ОСОБА_13 , який з пологового будинку був переведений до відділення реанімації КЗ «Дніпропетровський - спеціалізований клінічний медичний центр матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва» ДОР». ОСОБА_13 народився з тяжкими вродженими вадами здоров`я. Згідно інформації вказаного медичного закладу від 15.06.2018 року, хлопчик до реанімації відразу після народження був переведений з діагнозами: «Вроджена вада розвитку двустороння істинна діафрагмальна кила, ЛІО. Аутопластика купола діафрагми справа та аутопластика зліва». ІНФОРМАЦІЯ_5 дитина померла. Стан був весь час тяжким із-за дихальних розладів III ступеня, киснево-залежний, на ШВЛ до 28.02.2018 року, залежний від параметрів, симптом низького серцевого викиду, гіперзбудливий, затяжке запалення легенів. У мами алкоголізм, криптогенна епілепсія. Народився з вагою 1600 кг. Причина смерті: серцево-легенева недостатність, виражена паренхіматозна дистрофія. Двобічна пневмонія. Вроджена двобічна діафрагмальна кила.

Питання доцільності позбавлення батьків батьківських прав не розглядалося комісією з питань захисту прав дитини в очікуванні спочатку народження другої дитини, потім її виписки, з метою позбавлення вже обох батьків батьківських прав відносно обох дітей. Таким чином, батьки мали змогу та більший термін для виконання всіх рекомендацій, аби вони насправді щиро хотіли повернути сина з будинку дитини та виявляти до нього любов та турботу.

Після отриманої інформації про смерть ОСОБА_13 , спеціалісти управління-служби знову намагалися обстежити житло та перевірити виконання раніше наданих рекомендацій, запросити батьків на чергове засідання комісії, але батьки знову чинили перешкоди у потраплянні до їх житла, не відчиняли двері, їм залишалися відповідні запрошення до УССД.

На залишене запрошення відреагував лише батько своїм візитом до управління-служби 30.07.2018 року. Йому вже під розпис були надані письмові рекомендації управління-служби, а саме: навести лад у своїй кімнаті, та загальних кімнатах (коридорі, кухні, ванній кімнаті, туалеті); зробити генеральне вологе прибирання, позбутися мотлоху-сміття, провітрити квартиру, не палити цигарки у квартирі; обом не зловживати алкоголем; обом батькам відвідати лікаря- нарколога по вул. Новосільна, 1 , з метою проходження курсу лікування від алкогольної залежності; обом батькам влаштуватися на роботу, бажано на офіційну; до управління-служби (при можливості) надати довідки з місць роботи, обом батькам періодично відвідувати ОСОБА_4 в будинку дитини; зареєструвати ОСОБА_4 в електронній черзі для відвідування дитячого садочку; обом батькам бути постійно на зв`язку зі службою у справах дітей, повідомляти про зміну номеру мобільного телефону або місця проживання, відчиняти двері квартири та впускати комісію для обстеження умов проживання з метою виявлення позитивних змін, реагувати на залишені запрошення в дверях та виклики до управління-служби по мобільному телефону. Батько обіцяв передати письмові рекомендації Тетяні Олександрівні та зобов`язався їх разом з нею виконати. Батьків було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дітей на 03.08.2018 року.

На засіданні комісії 03.08.2018 року з`явився лише батько. Йому були зачитані письмові рекомендації від 30.07.2018 року та наголошено, що дитину буде повернуто у сім`ю лише за умови виконання даних рекомендацій, а в разі невиконання - готуватися позов до суду про позбавлення матері та батька батьківських прав. Батькові було рекомендовано з`явитися з ОСОБА_5 на чергове засідання комісії 07.09.2018 року для повного звітування та прийняття рішення щодо подальшої долі дитини.

На засіданні комісії 07.09.2018 року з`явилися обоє батьків. З раніше наданих рекомендацій від 30.07.2018 року виконано лише одне: батько зареєстрував дитину до ДНЗ в електронній черзі. Від матері знову було-чутно посталкогольний запах. Комісія рекомендувала батькам стаціонарне обстеження та лікування (при необхідності) у комунальному підприємстві «Дніпропетровський наркологічний диспансер» ДОР по вул. Новосільній, 1 м. Дніпро. У жовтні 2018 року ОСОБА_7 надав до УССД сертифікат про проходження ним профілактичного наркологічного огляду, але ОСОБА_5 , мотивуючи відсутністю реєстрації, обстеження не пройшла, офіційних документів від лікаря-нарколога до УССД, не надала. З 05.09.2018 року по теперішній час до УССД ніяких документів про обстеження у лікаря-нарколога ОСОБА_4 не надала.

02.11.2018 року на засіданні комісії з питань захисту прав дітей вкотре заслуховувалося питання стану виконання батьками батьківських обов`язків, у тому числі виконання раніше наданих письмових рекомендацій для повернення дитини. На засідання з`явилися обидва батьки, попередні рекомендації ними виконані не були. Батьки поводилися агресивно та були проти того, щоб комісія приходила обстежувати їх житло. Від матері було чутно посталкогольний запах, їм були зачитані та нагадані раніше надані письмові рекомендації та знову запрошено на чергове засідання у грудні 2018 року. Але 08.11.2018 року батько повідомив, що у матері з 02.11.2018 року перелом ноги, вона в гіпсі, не може ходити, надав до УССД довідку від лікаря. Батькові рекомендовано довиконати рекомендації від 30.07.2018 року та з`явитися з ОСОБА_5 до УССД після її одужання, але батько обіцянку не дотримав.

З січня 2019 року спеціалісти управління-служби неодноразово намагалися вийти на зв`язок з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , обстежити житло та перевірити виконання раніше наданих рекомендацій, запросити батьків на чергове засідання комісії, де буде вирішуватися подальша доля їх дитини. Але батьки знову чинили перешкоди у потраплянні до їх житла, не відчиняли двері, не реагували на запрошення до УССД та на комісію. Так, при спробі обстежити житло 14.03.2019 року, двері відчинила ОСОБА_5 , та була проти того, щоб члени комісії заходили до житла, мотивуючи тим, що там не прибрано. Бесіда з нею відбулася на порозі кватири, ОСОБА_5 мала неохайний вигляд, на її обличчі були численні подряпини, від неї йшов різкий запах алкоголю. Під час спілкування з ОСОБА_5 , з вулиці прийшов ОСОБА_3 , який у грубій нецензурній формі просив більше до них не ходити, вести діалог відмовився. Проте, батьків усно було запрошено на засідання комісії на 05.04.2019 року для доповіді по виконаним рекомендаціям. На комісію ніхто не з`явився. Останнє запрошення на комісію 14.06.2019 року було надіслано рекомендованим листом, на дане засідання комісії ніхто з батьків не з`явився, про причини неявки не повідомляв, хоча мобільні телефони спеціалістів УССД їм відомі.

Слід зазначити, що при спробі потрапити до їх житла на протязі 2015-2019 р.р., від сусідів їх багатоповерхового будинку № 17 по вул. Уральській спеціалістам УССД відомо, ще батьки не працюють, проживають за рахунок збирання макулатури та склотари в сміттєвих баках, мати зловживає алкоголем, завжди п`яна та агресивна, батько разом з нею також іноді має нетверезий вигляд, мати схильна до бійок, має вигляд безхатька. Мешканці не хочуть відкрито свідчити про вищесказане, бо бояться за своє життя, здоров`я, та своїх близьких, так як їм відомо про судимості матері та відбування нею покарання в місцях позбавлення волі.

Також сім`я з 2015 року перебуває на обліку в центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Згідно їх інформації, неодноразові виходи протягом 2017-2019 р.р. були безрезультатними: мати дитини не усвідомлювала наявність проблеми та відмовлялася співпрацювати з ЦСССДМ, не дотримувалася своїх обіцянок, не здійснила огляд у нарколога батько дитини виконував вимоги спеціалістів, але це є недостатнім, оскільки батьківський потенціал в обох батьків низький. З їх слів, у них все в повному порядку, а соціальні працівники даремно їх відвідують. Так, 25.04.2019 року було здійснено вихід до сім`ї , але здійснити соціальне інспектування фахівцям не вдалося, оскільки двері ніхто не відчинив, не дивлячись на те, що в квартирі перебували мешканці, які проігнорували запитання фахівців. У зв`язку з тим, що фактори сім`ї та середовища є небезпечними для життя та здоров`я дитини, ЦСССДМ вважає за необхідне, щоб малолітній ОСОБА_4 знаходився на альтернативному догляді спеціалізований будинок дитини, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

18 листопада 2019 року відповідачами було пред`явлено зустрічну позовну заяву до Органу опіки та піклування виконкому Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» повернення дитини батькам.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви зазначено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

22.04.2016 року Красногвардійською районною у місті Дніпропетровською радою було прийнято рішення за №65 про влаштування малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у КЗ «Дніпровський спеціалізованого будинок дитини» ДОР. Батьки не давали своєї згоди на це, але з того часу дитина до дому не поверталася.

08.04.2016 року ОСОБА_3 визнав своє батьківство відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачі завжди бажали народження дитини. Син проживав з ними, позивачі утримували сина, піклувалися про нього, купували речі, ліки.

В період знаходження дитини у лікарні та дитячому будинку вони провідували дитину, купували все необхідне.

Позивачі постійно мешкають за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 зареєстрований в квартирі, власницею квартири є його мати. За вказаною адресою без реєстрації мешкає ОСОБА_5 , з якою ОСОБА_3 перебуває у фактичних шлюбних відносинах. Квартира має три кімнати, вони з дитиною займають одну ізольовану кімнату. У квартирі є все необхідне, створені нормальні умови для життя дитини. Крім позивачів у квартирі проживають матір та сестра позивача - ОСОБА_3 , які добре відносяться до дитини і бажають щоб дитину було повернуто в сім`ю.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2017 року у задоволені позову Органу опіки та піклування було відмовлено. Однак, після набрання рішенням законної сили, позивачі неодноразово зверталися до дитячого будинку, в якому перебуває дитина, з вимогами про повернення дитини в сім`ю, але фактично позивачам в цьому відмовляли.

З цього питання позивачі також зверталися до органу опіки та піклування, ОСОБА_3 за рекомендаціями органу опіки та піклування пройшов обстеження у лікаря нарколога, який підтвердив, що він не страждає на алкоголізм та наркоманію, але позивачам все одно відмовляють у поверненні дитини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 працюють без трудового договору, сім`ю утримують самостійно. ОСОБА_3 зовсім не вживає спиртних напоїв, ОСОБА_5 не зловживає спиртними напоями. Позивачі не перебувають на обліку, як особи, які зловживають спиртними напоями.

У 2018 році позивачі зареєстрували дитину до ДНЗ в електронну чергу. Позивачі люблять свого сина і бажають, щоб він проживав разом з нами, у зв`язку з чим звернулися до суду з зустрічним позовом про повернення дитини.

Зустрічна позовна заява прийнята до розгляду разом з первісним позовом.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на підстави, які зазначені в позові. Проти задоволення зустрічної позовної заяви заперечувала в повному обсязі, вважала її необґрунтованою.

Відповідачі за первісним позовом та позивачі за зустрічним позовом - ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , представник відповідачів за первісним позовом, представник позивачів за зустрічним позовом - адвокат Сердюк Л.В., кожен окремо, просили відмовити у задоволенні позовної заяви органу опіки та піклування в повному обсязі, на тій підставі, що відповідачі люблять свою дитину, постійно її відвідують у дитячому закладі, бажають жити разом з дитиною та виховувати її, та просили суд задовольнити подану ними зустрічну позовну заяву.

Представник третьої особи за первісним позовом, представник відповідача за зустрічним позовом - КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала письмове клопотання про проведення судового засідання за відсутності представника.

Відповідно до поданих письмових пояснень вбачається, що у КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» з 14 квітня 2016 року по цей час перебуває малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на повному державному забезпеченні, як дитина, що опинилася у складних життєвих обставинах. Поступив малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до закладу 14 квітня 2016 року у супроводі головного спеціаліста управління-служби у справах дітей Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради та медичного працівника, мати та батько були відсутні при передачі дитини.

Громадянка ОСОБА_5 , як мати-одиначка покинула свого малолітнього сина на вулиці, про що 26 березня 2016 року був складений акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку.

Батько - громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у квітні місяці 2016 року встановив батьківство над дитиною на підставі статті 126 Сімейного кодексу України, прізвище дитини з « ОСОБА_4 » було змінено на « ОСОБА_4 » та отримано повторне свідоцтво про народження дитини.

Батьки дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , один раз на місяць відвідують свого малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ніякої допомоги не надавали.

Неодноразово мати та батько відвідували свого сина з запахом після вживання алкоголю, а мати - навіть у стані алкогольного сп`яніння, про що неодноразово письмово повідомлялося управлінню-службі у справах дітей Чечелівської районної у місті Дніпрі ради.

Батьки дитини зверталися з заявою до адміністрації закладу з приводу повернення їхнього сина і сім`ю.

Адміністрації комунального закладу «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» повністю підтримує позовну заяву Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради та просить її задовольнити.

Вислухавши представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за зустрічним позовом, заперечення відповідачів за первісним позовом та позивачів за зустрічним позовом, їх представника, вивчивши письмові пояснення третьої особи за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом - КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР», вислухавши пояснення свідків, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що первісна позовна заява підлягає частковому задоволенню, а зустрічна позовна заява задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьки: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_5 (т.1,арк.с.19).

Відповідно до повідомлення КЗ «Дніпропетровський спеціалізований клінічний медичний центр матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва ДОР від 10.11.2015 року, повідомлено про дитину: ОСОБА_4 (хлопчик), ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діагноз дитини: затримка внутрішньоутробного розвитку по гіпотрофічному типу. Алкогольна фетопатія. Перинатальнегіпоксичне ураження центральної нервової системи, гострий період, синдром зниженої нервово - рефлекторної збудженості. Неонатальна жовтяниця.

Дитина поступила 26.10.2015 року з пологового будинку КЗ «ДСКМЦМД ім. проф. М.Ф. Руднєва» ДОР у відділення для недоношених новонароджених дітей. За час перебування дитини у відділенні, мати відвідувала двічі ( в стані алкогольного сп`яніння), зчиняла скандали з погрозами, що покине дитину. Лікарськими засобами не забезпечувала, предметами догляду в мінімальній кількості (т.1, арк.с.6).

Відповідно до Наказу Управління - служби у справах дітей Виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради від 01.12.2015 року № 71, дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , взято на облік дітей, які виховуються в сім`ях, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків (т.1, арк.с.10).

Відповідно до Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 26 березня 2016 року, знайдена дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1, арк.с.11).

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради від 22.04.2016 року № 65, вирішено влаштувати малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» (т.1, арк.с.12).

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, внесено зміни до рішення виконавчого комітету Чечелівської районної у місті ради від 22.04.2016 № 65 «Про тимчасове влаштування малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР», а саме: в усіх випадках та відмінках прізвище « ОСОБА_4 » змінити прізвищем « ОСОБА_4 » у відповідних відмінках (т.1, арк.с.21).

Відповідно до наказу Управління - служби у справах дітей Виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі Ради від 23.03.2018 року № 02, внесено зміни до наказу № 71 від 01.12.2015 року «Про взяття на облік малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме у всіх випадках прізвище « ОСОБА_4 » замінити прізвищем « ОСОБА_4 » у відповідних відмінках (т.1, арк.с.22).

Відповідно до рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2017 року в задоволенні позовної заяви Органу опіки та піклування виконкому Чечелівської районної у місті Дніпрі ради до ОСОБА_5 , третя особа - ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - відмовлено (т.1, арк.с.13-15).

04.05.2017 року, 30.06.2017 року спеціалістами УССД складено Акти про відвідування ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відвідування члени сім`ї були відсутні, залишено запрошення до УССД (т.1, арк.с.23,24).

Відповідно до Акту виходу за адресою: АДРЕСА_1 від 14.11.2017 року обстежити умови проживання кімнати, у якій мешкають ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не вдалося, через те, що ОСОБА_3 не дозволив комісії потрапити до кімнати, при спілкування виявляв агресію (т.1, арк.с.29).

Відповідно до Акту обстеження житлово - побутових умов від 08.08.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , житлово - побутові умови за адресою: АДРЕСА_1 - незадовільні, позитивних змін не виявлено. Батьки мають низький батьківський потенціал, не в повному обсязі усвідомлюють свої батьківські обов`язки, наслідки їх невиконання, не намагаються поліпшувати житлово - побутові умови для повернення дитини. Дитина залишається на обліку в УССД, ЦСССДМ, та продовжує перебувати в будинку дитини (т.1, арк.с.25).

Відповідно до Акту обстеження житлово - побутових умов від 24.10.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , житлово - побутові умови за адресою: АДРЕСА_1 - незадовільні, позитивних змін не виявлено. Батьки мають низький батьківський потенціал, не в повному обсязі усвідомлюють свої батьківські обов`язки, наслідки їх невиконання, не намагаються поліпшувати житлово - побутові умови для повернення дитини. Дитина залишається на обліку в УССД, та продовжує перебувати в будинку дитини (т.1, арк.с.28).

Відповідно до Акту обстеження житлово - побутових умов від 10.09.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , житлово - побутові умови за адресою: АДРЕСА_1 - незадовільні, позитивних змін не виявлено. Батьки мають низький батьківський потенціал, не в повному обсязі усвідомлюють свої батьківські обов`язки, наслідки їх невиконання, не намагаються поліпшувати житлово - побутові умови для повернення дитини. Дитина залишається на обліку в УССД, та продовжує перебувати в будинку дитини (т.1, арк.с.47).

Відповідно до Акту виходу за адресою: АДРЕСА_1 від 14.03.2019 року, ОСОБА_4 з 14.04.2016 перебуває у КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» на повному державному забезпеченні.

Розмова відбулася з матір`ю дитини, ОСОБА_5 на порозі квартири. Мати мала неохайний вигляд, на обличчі численні подряпини, від неї було чути пост алкогольний запах. Пояснила, що комісію у кімнату впустити не в змозі, тому що не прибрано.

Під час спілкування з ОСОБА_5 до під`їзду зайшов ОСОБА_3 , з членами комісії поводився агресивно, від нього було чути пост алкогольний запах.

Комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_5 ігнорує рекомендації спеціалістів управління-служби у справах дітей, центру соціальних служб для сім`ї, дітей молоді та перешкоджає комісії в обстеженні житлово-побутових умов кімнати; не зацікавлена у поверненні ОСОБА_4 в сім`ю (т.1, арк.с.51).

Відповідно до інформації Центру соціальних служб для сім1'ї, дітей та молоді Чечелівської районної у місті Ради від 04.03.2020 року № 152, фахівцями центру проведено бесіду з батьком дитини - ОСОБА_3 . Батько не допустив фахівців для складання оцінки потреб. Відмовився надавати будь -яку інформацію. За період відібрання дитини в сім`ї нічого не змінилося (т.1, арк.с.180).

Відповідно до повідомлення КЗ «Дніпровський центр первинної медико - санітарної допомоги № 7» від 15.08.2017 року № 1578 ОСОБА_5 , 1980 р. н., мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (без прописки), викликана сімейним лікарем ОСОБА_20 08.08.2017 на прийом для постановки на облік у зв`язку з вагітністю. Пацієнтка зловживає алкоголем багато років. Спільно проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_3 , 1987 р.н. мають спільну дитину ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який з квітня 2016 року вилучений з сім`ї і тимчасово перебуває на повному державному забезпеченні в будинку дитини, питання про його повернення на сьогодні не вирішено.

Пацієнтка з`явилася на амбулаторний прийом 09.08.2017 для огляду, проходження обстеження і постановки на облік. З 09.08.2017 перебуває на обліку у лікаря акушера-гінеколога ОСОБА_21 діагноз: Вагітність, 27 тижнів. З пацієнткою проведена профілактична бесіда (т.1, арк.с.27).

Відповідно до повідомлення КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» від 03.03.2018 року № 209/1-1-29, 27 лютого 2018 року малолітнього вихованця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийшли відвідувати мати - ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння та батько - ОСОБА_3 з запахом після вживання алкоголю. Батьки вели себе агресивно, неадекватно, мати ледь стояла на ногах. Черговий лікар не дозволив їм відвідувати сина, зробив зауваження щодо їхнього стану (т.1, арк.с.31).

Відповідно до повідомлення КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» від 13.06.2019 року № 438/1.1-29 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відвідували свого малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 14 квітня 2016 року по 27 лютого 2018 року, ніякої допомоги не надавали.

З 28 лютого 2018 року по цей час батьки дитину не відвідують, не цікавляться станом його здоров`я ні письмово, ні по телефону, не виявляють до сина батьківської турботи та піклування. Причина відсутності батьків невідома.

Важливо зазначити, що декілька разів мати приходила відвідувати свою дитину у стані алкогольного сп`яніння, а батько - з запахом після вживання алкоголю (т.1, арк.с.46).

Відповідно до повідомлення КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» від 15.11.2018 року ОСОБА_5 , ОСОБА_3 постійно відвідують свого малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ніякої допомоги не надавали. Останній раз батьки відвідували дитину - 21.10.2018 року. Декілька разів мати приходила відвідувати дитину у стані алкогольного сп`яніння, а батько - з запахом після вживання алкоголю (т.1,арк.с.49).

Відповідно до повідомлення КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» від 12.02.2019 року ОСОБА_5 , ОСОБА_3 постійно відвідують свого малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (один раз на місяць), ніякої допомоги не надавали. Останній раз батьки відвідували дитину - ІНФОРМАЦІЯ_7 . Декілька разів мати та батько відвідували сина з запахом після вживання алкоголю (т.1, арк.с.50).

Відповідно до повідомлення КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» від 27.05.2019 року ОСОБА_5 , ОСОБА_3 постійно відвідують свого малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (один раз на місяць), ніякої допомоги не надавали. Останній раз батьки відвідували дитину - 27 квітня 2019 року. Декілька разів мати та батько відвідували сина з запахом після вживання алкоголю (т.1, арк.с.56).

Відповідно до свідоцтва про смерть від 25 липня 2018 року серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_13 (т.1, арк.с.33).

Відповідно до повідомлення КЗ «Дніпропетровський спеціалізований медичний клінічний центр матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва «ДОР» від 25.06.2018 року, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 переведений із пологового будинку центру 09.12 2017 до відділення реанімації новонароджених з діагнозом: вроджена вада розвитку - двустороння істинна діафрагмальна кила, СПО, Аутопластика купола діафрагми справа, та аутопластика зліва . Ускладнення: двостороння пневмонія, гнійний трахеобронхіт, ДН 111.Супутній діагноз: Перинатальнегіпоксичне враження ЦНС. СПО 13.03.2018р,21.03.18 р., накладання трахеостоми.

ІНФОРМАЦІЯ_5 дитина померла, стан був весь час тяжким із-за дихальних розладів ІІІ ступені, киснево-залежний, на ШВЛ до 28.02.2018р. залежний від параметрів, симптом низького серцевого викиду, гіперзбудливий, затяжне запалення легенів.

У мами алкоголізм, крипто генна епілепсія, в терміні гістації в 35 тижнів під час вагітності порушення маточно-плацентарного кровообігу, тяжкого акушерсько-соматичного захворювання. Народився з вагою 1600.Приймала антиконвульсанти по поводу епілепсії.

Причина смерті: Серцево-легенева недостатність, виражена паренхіматозна дистрофія. Двобічна пневмонія. Вроджена двобічна діафрагмальна кила.

Батьки дитини відвідували постійно відділення реанімації, цікавились його життям, здоров`ям.

08.02.2018 року батьком ОСОБА_3 надана інформована згода на проведення маніпуляцій та оперативних втручань його дитині (т.1, арк.с.32).

30.07.2018 року ОСОБА_5 , ОСОБА_3 запрошені на засідання комісії з питань захисту прав дітей, та вручено рекомендації служби ОСОБА_3 (т.1, арк.с.34,35, 36).

Відповідно до витягу з протоколу № 15 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконкому Чечелівської районної у місті ради від 07.09.2018 року, ухвалено направити ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на стаціонарне обстеження та лікування до КП «Дніпропетровський наркологічний диспансер» ДОР» та виконувати надані в письмовому вигляді рекомендації управління - служби у справах дітей (т.1, арк.с.37).

04.10.2018 року ОСОБА_5 подано на реєстрацію ОСОБА_4 21.10.2015 року у дошкільний заклад освіти (т.1, арк.с.44,99,100)

Відповідно до довідки про звільнення ДНП № 25959 від 22.05.2014 року 15.02.2010 року ОСОБА_5 засуджена вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки. Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.08.2010 року іспитовий строк скасовано, ОСОБА_5 направлена для відбування покарання на строк 4 року. 22.05.2014 року ОСОБА_5 звільнена з установи Державної кримінально - виконавчої служби відповідно до постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська на підставі ст. 7 ЗУ «Про амністію» (т.1,арк.с.9).

Відповідно до довідки КП «Дніпропетровський наркологічний диспансер» ДОР» від 01.08.2019 року № 4836 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря нарколога не знаходиться (т.1,арк.с.43,103,104).

Відповідно до відповіді Чечелівського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області від 16.10.2019 року, згідно бази ІП НП «ЦУНАМІ» відомості про притягнення до адміністративної відповідальності у 2018 році ОСОБА_5 , 1986 року народження, не виявлено (т.1, арк.с.115).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2017 року в задоволенні позовної заяви Органу опіки та піклування виконкому Чечелівської районної у місті Дніпрі ради до ОСОБА_5 , третя особа - ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - відмовлено (т.1, арк.с.135-137).

Відповідно до повідомлення Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 11.12.2019 року, відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом 2019 роу працівниками Управління патрульної поліції буди складені протоколи про адміністраивне правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП від 10.06.2019 року, ч. 2 ст. 178 КУпАП від 28.09.2019 року (т.1, арк.с.158).

Відповідно до інформації КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР від 27.01.2020 року за № 853/1.1.-29, 18.03.2020 року № 976/1.1.-29, батьки відвідували дитину 17.01.2020 року, 25.02.2020 року .

Батьки дитину не забезпечують (т.1, арк.с.167, 179)

Відповідно до довідки ОСББ «Уральська 17» ОСОБА_3 перебуває на посаді двірника (т.1, арк.с.221).

Відповідно до характеристики ОСОБА_3 , виданої ОСББ «Уральська 17», ОСОБА_3 перебуває на посаді двірника.

За місцем мешкання ОСОБА_3 характеризується, як спокійна, ввічлива, врівноважена та працьовита людина. З сусідами увічливий, підтримує добрі стосунки.

Свої функціональні обов`язки на посаді двірника в ОСББ «Уральська 17» виконує добре а в повному обсязі.

Алкогольні напої та наркотичні засоби не вживає (т.1, арк.233).

Відповідно до інформації Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно - східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 21.05.2020 року № 658, згідно даних пошукової системи АСВП, номенклатурної справи «Алфавітний покажчик до виконавчих документів», «Журнал обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю» станом на 21.05.2020 року на виконанні у відділі проваджень стосовно ОСОБА_5 , не перебуває (т.1, арк.с.223).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 пояснила суду, що вона працює головним спеціалістом управління - служби у справах дітей. Сім`ю ОСОБА_13 знає близько 4 років, у зв`язку зі своїми посадовими обов`язками.

З грудня 2015 року на обліку у службі перебуває дитина - ОСОБА_4 ..

Згідно з листа лікарні дитина перебуває у тяжких умовах. Мати часто перебувала у стані алкогольного сп`яніння, батько дитини більше виконував батьківські обов`язки щодо дитини.

Коли дитину забрали у матері вона була влаштована за Актом до дитячого будинку.

Матері давались рекомендації що потрібно робити щоб забрати дитину, але вона не виконувала їх. Для того, щоб повернути дитину служба повинна була впевнитись в тому, що мати може забезпечити дитині гідні умови життя. Однак, на краще умови життя житини не змінилися.

Матері пропонувалося пройти огляд у лікаря - нарколога, влаштуватись на роботу. На роботу мати не влаштувалась.

На сьогодні працівникам служби не відомо, в яких умовах проживає сім`я, так як вони не допускають працівників служби до житла.

До ОСОБА_4 претензії такі, що, працівники служби не знають, які створені побутові умови для дитини. Раніше при відвідуванні квартири в кімнаті було темно, одяг розкиданий, на кухні брудні склянки, у ванній кімнаті сиро. Комунікації функціонують, але завдяки бабусі. Не створено житлово - побутових умов для повернення дитини. Батько рекомендації комісії виконав, але не можливо повернути дитину без перевірки житло - побутових умов. Крім того, так як батьки проживають разом, а рекомендації комісії матір`ю не виконані, дитини повернути не можливо.

Покази свідка ОСОБА_26 в судовому засіданні є точними, логічними, послідовними, взаємоузгодженими між собою, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком, даних про її заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, крім того, показання свідка об`єктивно підтверджуються зібраними та дослідженими у справі доказами.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 пояснила суду, що вона знає сім`ю ОСОБА_13 більше п`яти років, вона проживають по вул. Уральській , квартира нормальна, займають 1 кімнату. Разом з ними у квартирі проживають мама та сестра. Свідок не бачила щоб ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зловживали спиртними напоями. Зі слів, свідку відомо, що вони провідують дитину часто, щось купують, але останнім часом не мають можливості провідувати сина, у зв`язку з карантином. ОСОБА_3 працює в ОСББ двірником, а ОСОБА_5 прибирає під`їзди. Офіційно ОСОБА_5 не може працевлаштуватись, так як не має прописки.

На думку свідка батьки можуть забезпечити необхідним дитину, у дитини є своє ліжко. По телефону свідок часто спілкується з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , не чула по телефону щоб у ОСОБА_5 був голос не тверезої людини.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 пояснив суду, що сім`ю ОСОБА_13 знає приблизно 4 роки. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 займають одну кімнату у трикімнатній квартирі, в якій проживають мати ОСОБА_3 та його сестра. В кімнаті є все необхідне, умови нормальні. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не вживають алкогольні напої приблизно 3 роки, працюють, ОСОБА_3 працює двірником, а ОСОБА_5 прибирає під`їзди, можуть забезпечувати сім`ю.

Раніше батьки відвідували дитину часто, казали, що возили подарунки.

У цьому році свідок вдома у ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , не був.

На думку свідка, дитину слід повернути батькам.

Аналізуючи покази свідків - ОСОБА_27 , ОСОБА_30 , суд прийшов до висновку, що вони не є такими, які можуть бути прийняті, як достатні та достовірні свідчення про умови проживання батьків, їх спосіб життя, турботу, піклування, лікування, та забезпечення своєї дитини. Оскільки покази свідків не є послідовними, та точними, а є такими, які характеризують нормальний стан речей за їх власним, суб`єктивним сприйняттям. Крім того, свідки повідомляли, що частина інформації, про яку вони свідчили, відома їм зі слів батьків.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ст. 23 - 1 ЗУ «Про охорону дитинства» усі дії щодо дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, спрямовуються на захист прав та інтересів дитини, усунення причин таких обставин і забезпечення безпечних умов її утримання та виховання, надання їй та її батькам комплексу необхідних послуг та соціальної допомоги.

Суб`єкти соціальної роботи з сім`ями, дітьми та молоддю в процесі своєї професійної діяльності здійснюють заходи з виявлення дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, надають їм комплекс послуг у межах повноважень, визначених законодавством, інформують інших суб`єктів, органи опіки та піклування в разі необхідності здійснення комплексних заходів щодо захисту прав та інтересів дитини та надання підтримки батькам чи притягнення їх до відповідальності.

У разі якщо у зв`язку із складними життєвими обставинами дитина тимчасово не проживає чи не може проживати із своїми батьками, іншими законними представниками, її утримання та виховання можуть здійснювати родичі, сім`я патронатного вихователя, центри соціально-психологічної реабілітації дітей, притулки для дітей служб у справах дітей, інші установи для дітей (незалежно від форми власності та підпорядкування), в яких створені належні умови для проживання, виховання, навчання та реабілітації дитини відповідно до її потреб.

Уповноважені органи, що здійснюють соціальну роботу з сім`ями, дітьми та молоддю, зобов`язані в максимально короткий термін запропонувати сім`ї дитини комплекс послуг, спрямованих на мінімізацію чи повне подолання складних життєвих обставин, та сприяти поверненню дитини до батьків, інших законних представників.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Отже, у цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки.

При цьому, судам акцентовано увагу на тому, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходу впливу.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України передбачено можливість суду не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 , ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_4 від 21.06.2019 № 581, виходячи з інтересів дитини та враховуючи те, що поведінка ОСОБА_5 , ОСОБА_3 є винною, вони злісно ухиляються від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього ОСОБА_4 , не намагаються повернути його у сім`ю, керуючись ст. 164 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (т.1, арк.с.3).

Дослідивши зазначений висновок, судом встановлено, що висновок органу опіки та піклування обґрунтований лише тим, що малолітня дитина - ОСОБА_4 з 14.04.2016 року тимчасово перебуває на повному державному забезпеченні у КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР». Батьки дитину періодично відвідують. Відсутність позитивних змін у родині на протязі 2015 - 2019 років, відсутність дієвих кроків з боку ОСОБА_5 та ОСОБА_7 щодо повернення дитини свідчить про злісне ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків, а також про те, що дитина їм не потрібна. Батьки не усвідомлюють свої батьківські обов`язки та наслідки їх невиконання, не створили належних житлово - побутових умов для повернення сина з будинку дитини, байдуже ставляться до його майбутнього. Батьки зловживають алкогольними напоями, ведуть сумнівний спосіб життя не працюють. Виходячи з інтересів дитини та враховуючи, що поведінка ОСОБА_5 , ОСОБА_3 є винною, вони злісно ухиляються від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього ОСОБА_4 , не намагаються повернути його у сім`ю, орган опіки та піклування вважав за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав відносно дитини.

Однак, крім цього, судом не встановлено, що у відповідачів закріпилася стійка поведінка щодо невиконання обов`язків по вихованню дитини.

Тому, суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування, який вважав за можливе позбавити ОСОБА_5 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час розгляду справи судом, відповідачі з`являлися в кожне судове засідання, заперечували проти задоволення позовних вимог, звернулися з зустрічним позовом про повернення дитини, мотивуючи тим, що люблять свою дитину, постійно її відвідують у дитячому закладі, бажають жити разом з дитиною та виховувати її, однак, на підтвердження обставин щодо задоволення вимоги про повернення дитини позивачі надали суду: роздруківку з сайту, з якої встановлено, що 04.10.2018 року ОСОБА_5 подано на реєстрацію ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у дошкільний заклад освіти (арк.с.44,99,100), а також сертифікат, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога не перебуває (арк.с.131). Судом встановлено, що дійсно, під час перебування дитини у будинку дитини відповідачі періодично навідують дитину, зверталися з заявами до адміністрації будинку дитини про повернення дитини, однак дитина перебуває на повному державному забезпеченні, на даний час дитина потребує медико - педагогічної та медико - санітарної корекції, а відповідачами не надано суду будь - яких належних доказів, що вони приймають участь у матеріальному забезпеченні дитини, її лікуванні, не надано доказів, що батьки мають намір виховувати дитину у сім`ї, забезпечивши їй при цьому достатні та належні умови для виховання і розвитку. Крім того, батьки не надали належних доказів, що мають достойні та гідні умови для проживання та розвитку дитини.

Зазначені обставини свідчать про відсутність ознак абсолютного нехтування відповідачами та їх повного самоусунення від виконання батьківських обов`язків по відношенню до сина.

Разом з тим, встановлені в судовому засіданні обставини у своїй сукупності об`єктивно свідчать про неналежне виконання відповідачами батьківських обов`язків, а також відсутність на даному етапі у батьків бажання налагодження достойних умов для життя а розвитку дитини, забезпечення його належним вихованням, що за висновком суду свідчать про те, що батькам не можна на даному етапі повернути дитину .

Відповідно до актів обстеження умов проживання відповідачів вказано, що умови для проживання в квартирі для дитини не створені.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідачам неодноразово органом опіки та піклування надавалися рекомендації щодо налагодження їх способу життя та побуту, влаштування на роботу, приведення житла у належний санітарний стан, залишення шкідливих звичок: вживання алкоголю, паління, зокрема паління у квартирі, однак відповідачами не було надано доказів на виконання наданих їм рекомендацій в повному обсязі або їх частини. Встановлено, що батько дитини офіційно не працюють, будь - яких доказів щодо їх можливості матеріального забезпечення дитини у разі проживання сина з ними не надано, крім того не надано доказів щодо налагодження або створення належних побутових умов для життя дитини. На час ухвалення рішення судом відповідачами не надано доказів щодо створення належних умов для життя та виховання дитини.

Отже, вказане свідчить, що повернення малолітнього ОСОБА_4 має фактично відбутися в середовище в якому він перебував, а це нівелює всі зміни та досягнення, які мали місце в його житті за час перебування в КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР». За відсутності змін у житті відповідачів, зазначених вище, залишення дитини разом з ними є небезпечним для його здоров`я та виховання.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у міжнародному праві та національному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

За змістом ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або навчальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку.

Основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок.

Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18.09.2019 року по справі №464/7647/17.

Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, суд приходить до висновку, що залишення дитини з батьками в даному випадку є небезпечним для її здоров`я і морального виховання, що згідно ст.ст.170, 164 ч. 1 п. 2 Сімейного кодексу України є підставою для відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав.

При цьому, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, так, Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України).

Суд вважає, що такий спосіб захисту прав дитини, як відібрання від батьків найбільше відповідає інтересам малолітнього ОСОБА_4 в даному випадку.

Вирішуючи питання про відібрання дитини у відповідачів, суд виходить з положень ч. 1 ст. 170 СК України, аналізу п.18 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, згідно яких у разі відібрання дитини, дитина передається органам опіки та піклування, якщо цього потребують її інтереси, при цьому суд не повинен визначати конкретний заклад, куди передавати дитину.

Крім того, суд приходить до висновку, що застосування такої норми закону, як відібрання відповідно до положень ст. 170 Сімейного Кодексу України дитини у відповідачів та перебування дитини у закладі, визначеному органом опіки та піклування, буде відповідати її інтересам і його слід здійснити без визначення конкретного терміну. Такий спосіб надасть можливість збереження сімейних стосунків між батьками та дитиною, та не позбавить відповідачів права в подальшому ставити питання про повернення дитини, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню.

Відібрання дитини без позбавлення батьківських прав не перешкоджає ОСОБА_5 , ОСОБА_3 звернутися із заявою про повернення їм дитини, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню сина.

Розглядаючи позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Отже, враховуючи, що дитини перебуває у відповідному закладі Органу опіки та піклування і не перебуває на утриманні відповідачів, з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 підлягають стягненню аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини від усіх видів доходів з кожного з батьків щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Щодо порядку сплати аліментів, то відповідно до ч. 3 ст. 193 СК України за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав передбачає передання дитини органу опіки та піклування для подальшого влаштування її під сімейну форму опіки чи у відповідний дитячий заклад.

Тобто, на позивача покладено обов`язок по подальшому влаштуванню дитини, який підлягає виконанню безпосередньо позивачем після набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, суд приходить до висновку, що стягнення аліментів на дитину має відбуватись шляхом перерахування коштів на особистий рахунок малолітнього ОСОБА_4 , який підлягає відкриттю у відділенні Державного ощадного банку України.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав, з урахуванням інтересів дитини, для часткового задоволення позовних вимог позивача за первісним позовом, а саме про наявність підстав для відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів. У задоволенні зустрічної позовної заяви про повернення дитини батькам слід відмовити, у зв`язку з доведеністю позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з відповідачів - ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в рівних частинах у сумі 384 грн. 20 коп., з кожного. У зв`язку з відмовою у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , судові витрати віднести на їх рахунок.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.51 Конституції України, ст. 8,12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.12,13,76-81,89,141,259,263,264,265,273, 352, 354, 430 ЦПК України, ст.ст.7, 19, 150, 152, 155, 157, 164, 165, 170 , 180, 181, 182 СК України, Постановою Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Органу опіки та піклування Адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , третя особа - КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Відібрати у ОСОБА_5 , ОСОБА_3 малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення батьківських прав та передати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Органу опіки та піклування Адміністрації Чечелівської районної у місті Дніпрі ради для подальшого влаштування.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини від усіх видів доходу платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь закладу чи особи, куди її буде влаштовано, починаючи з 25 червня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини від усіх видів доходу платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь закладу чи особи, куди її буде влаштовано, починаючи з 25 червня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. в рівних частинах по 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 (двадцять) коп., з кожного.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_5 Органу опіки та піклування Адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради, КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» про повернення дитини батькам - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Ю. Мащук