Справа № 461/7276/19 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/811/48/21 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Савуляка Р.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства «Цитадель-центр» на рішення Галицького районного суду міста Львова від 17 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Цитадель-центр», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Галицька районна адміністрація Львівської міської ради про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Львівського комунального підприємства «Цитадель-центр» 29783, 31 гривень - відшкодування шкоди, інфляційні втрати в розмірі 505,74 та 3% річних в розмірі 504,00 гривень, також 1500,00 гривень - витрат на проведення експертного дослідження, понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000, 00 гривень та сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн. Позов обґрунтовував тим, що 25.02.2019 на належний йому на праві власності автомобіль марки «Mersedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який він залишив на тимчасовій зупинці на АДРЕСА_1 , впали фасадні елементи з будинку, що знаходився на цій вулиці. Внаслідок зазначеної події, автомобіль отримав механічні пошкодження, а йому завдано майнову шкоду у розмірі 29783,31 гривень, що підтверджено висновком експертного дослідження. Вказуючи, що саме Львівське комунальне підприємство «Цитадель-центр» є балансоутримувачем будинку за адресою: АДРЕСА_1 , просить стягнути з відповідача суму заподіяних збитків.

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду міста Львова від 17 листопада 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Львівського комунального підприємства «Цитадель-центр» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 29 783 гривень 31 копійку матеріальної шкоди.

Стягнуто з Львівського комунального підприємства «Цитадель-центр» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 6 062 гривень 84 копійки судових витрат по справі.

У решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржило Львівське комунальне підприємство «Цитадель-центр».

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що немає висновку поліції хто, як та де пошкодив транспортний засіб. Зазначає, що відповідно до ухвали ЛМР №6303 від 20.02.2020 вул. Словацького у м. Львові відносить до другої зони платного паркування транспортних засобів і саме там знаходився автомобіль. Відповідно мав бути укладений договір зберігання, однак з матеріалів справи такого не вбачається, тому саме паркування на вказаному місці не є законним. Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішеня, яким у задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини.

У постанові від 03 грудня 2014 №6-183цс14 Верховний Суд України дійшов правового висновку, що в цивільному процесі законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Загальними підставами, наявність яких є необхідною для всіх випадків відшкодування шкоди, є: а) наявність шкоди;б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина заподіювача шкоди. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом.

У деліктних (не договірних) правовідносинах тягар доказування покладено не на позивача, а на відповідача.

Таким чином, відповідач для звільнення його від відповідальності має довести, що шкода заподіяна не з його вини.

Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Разом з тим потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється власником автомобіля «Mersedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що стверджується копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

25.02.2019 на належний йому на праві власності автомобіль марки «Mersedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , впали фасадні елементи з будинку АДРЕСА_1 .

З висновку Галицького ВП ГУ НП у Львівській області вбачається, що в Галицький ВП ГУ НП у Львівській області звернувся ОСОБА_1 із заявою про пошкодження його автомобіля, а саме з будинку по АДРЕСА_1 на належний йому транспортний засіб впала частина фасаду. Також, з даного приводу надійшло повідомлення оператора «102» щодо того, що 25.02.2019 після того, як ОСОБА_1 припаркував свій автомобіль марки «Mersedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на нього впали елементи фасаду будинку. Свідками вказаної події стали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до «Правил утримання утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 №76, балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Пунктом 7 частини першої статті 17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" передбачено право громадян звертатися до суду з позовами про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Згідно інформації Галицької районної адміністрації ЛМР від 19.08.2019, балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 є Львівське комунальне підприємство «Цитадель-центр».

Згідно висновку експертного дослідження №7081 від 15.04.2019, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mersedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , після його пошкодження 25.02.2019, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 29 783,31 гривень.

09.05.2019 позивач скерував до відповідача претензію - вимогу про відшкодування шкоди. 11.10.2019 на дану претензію вимогу відповідач надіслав позивачу відповідь, згідно якої не погоджується з його вимогами, оскільки не вважає ЛКП відповідальним за спричинену шкоду (пошкодження).

Твердження відповідача щодо того, що у позовній заяві відсутні докази, що шкода буда спричинена майну саме внаслідок протиправних дій відповідача, та між такими діями і шкодою є причинний зв`язок, спростовуються матеріалами справи, які свідчать про те, що шкоду позивачу завдано внаслідок падіння фасадних елементів з будинку на його автомобіль, яка утворилась внаслідок невиконання відповідачем своїх обов`язків з утримання будинку. Доказів на спростування вищезазначених обставин відповідачем не надано.

Беручи до уваги те, що наданий позивачем розрахунок матеріальної шкоди, який становить 29 783,31 гривень наведений з урахуванням особливостей його стану, пошкоджень та нормального фізичного зносу, така сума відображає реальні втрати, яких зазнав позивач, у зв`язку з пошкодженням його майна.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог позивача, оскільки останнім доведено наявність понесеної ним матеріальної шкоди з вини відповідача, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, та суд першої інстанції правильно стягнув з Львівського комунального підприємства «Цитадель-центр» на користь ОСОБА_1 29 783 гривень 31 копійку матеріальної шкоди.

Щодо оспорення відповідачем суми матеріальної шкоди, слід зазначити, що за клопотанням відповідача 12.03.2020 судом було призначено судову автотоварознавчу експертизу(а.с.133-134), проте у зв`язку з неоплатою відповідачем експертизи, таку було повернуто без виконання(а.с.156).

Посилання апелянта про незаконність паркування у вказаному місці, відхиляються колегією суддів, оскільки відповідачем не доведено, що автомобіль на момент пошкодження знаходився у місці, заборонененому для паркування.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства «Цитадель-центр» залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 17 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 22.06.2021

Головуючий

Судді