Справа № 194/1539/20
Номер провадження № 2/194/48/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.,

за участю секретаря судового засідання Виходцевої А.В.,

представника позивача Цимбалової Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Варава Романа Сергійовича, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Варава Р.С., про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що Дніпропетровським окружним адміністративним судом 17 вересня 2020 року по справі № 160/7051/20 прийнято рішення за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Варава Р.С., третя особа ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», про визнання протиправними та скасування постанов виконавчого провадження про: визнано протиправною та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження № 62101403 від 16 травня 2020 року, внесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Варавою Р.С.; визнано протиправною та скасовано постанову про стягнення з боржника основної суми винагороди по ВП № 62101403 від 16 травня 2020 року, внесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Варавою Р.С.; визнано протиправною та скасовано постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження по ВП № 62101403 від 16 травня 2020 року, внесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Варавою Р.С.; визнано протиправною та скасовано постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по ВП № 62101403 від 26 травня 2020 року, внесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Варавою Р.С. Рішення суду набрало законної сили 28 вересня 2020 року. В рамках виконавчого провадження ВП № 62101403 було стягнуті грошові кошти 10238,71 грн., а саме: з пенсії стягнуто 5810,62 грн., де 2620,81 грн. - борг, 2620,81 грн. - виконавчий збір, 569 грн. - витрати виконавчого провадження; з заробітної плати з червня 2020 року по серпень 2020 року стягнуто 4428,09 грн. Крім матеріальної шкоди, поведінкою ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» йому була спричинена і моральна шкода, яку він оцінює в 35000,00 грн. та яка полягає у нервових розладах та душевних стражданнях: порушено звичний уклад його життя, він знервований та змушений боротися за своє право, знаходиться у постійному стресі та нервозності, через постійні хвилювання порушився сон. Просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» на його користь відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 8790,65 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 35000,00 грн., інфляційні в розмірі 182,70 грн., три відсотки річних в розмірі 96,85 грн.; стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Варава Р.С. на його користь відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1448,06 грн., інфляційні в розмірі 30,90 грн., три відсотки річних в розмірі 14,56 грн.; стягнути з відповідачів на його користь витрати на професійну правничу допомогу та витрати по оплаті судового збору. Пізніше позивач надав уточнену позовну заяву, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» на його користь відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 8790,65 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 35000,00 грн., інфляційні в розмірі 182,70 грн., три відсотки річних в розмірі 96,85 грн.; стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Варава Р.С. на його користь відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1448,06 грн., інфляційні в розмірі 30,90 грн., три відсотки річних в розмірі 14,56 грн.; стягнути з відповідачів у рівних частках з кожного по 1500,00 грн. на його користь витрати на професійну правничу допомогу та у рівних частках з кожного по 420,40 грн. на його користь витрати по оплаті судового збору.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» надав суду відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачем не доведена протиправність дій відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус». Так, ПАТ «Траст Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір R111.006-ТЕК.0032250 за умовами якого ПАТ «Траст Банк» надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 21304,43 грн. Обов`язкові виплати за кредитним договором були прострочені. 15 листопада 2019 року між ПАТ «Траст Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» було укладено договір БТ-ПВ-11/19-2 про відступлення прав вимоги, згідно якого до ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором. Реалізуючи своє право на стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса відповідач звернувся до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. за вчиненням виконавчого напису. Виконавчий напис було пред`явлено до виконання приватному виконавцю виконавчого округу м. Київ Вараві Р.С., який не визнавався таким, що не підлягає виконанню.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, тому суд розглядає справу за його відсутності.

Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з наведених в позові підстав та просила позов задовольнити. А також, суду пояснила, що просить суд стягнути з відповідачів саме матеріальну та моральну шкоду з підстав зазначених у позовних вимогах.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, тому суд розглядає справу за його відсутності.

Відповідачприватний виконавець виконавчого округу м. Київ Варава Р.С. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, тому суд розглядає справу за його відсутності.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, обґрунтування позовних вимог та їх заперечення, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних по справі доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Варава Р.С., третя особа: ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», про визнання протиправними та скасування постанов виконавчого провадження, задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження № 62101403 від 16 травня 2020 року, внесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Варавою Р.С.; визнано протиправною та скасовано постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 16 травня 2020 року ВП № 62101403, внесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Варавою Р.С.; визнано протиправною та скасовано постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження 16 травня 2020 року ВП № 62101403, внесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Варавою Р.С.; визнано протиправною та скасовано постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 26 травня 2020 року ВП № 62101403, внесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Варавою Р.С.; у задоволені решти позовних вимог про зобов`язання приватного виконавця Варава Р.С. повернути ОСОБА_4 стягнуті з нього грошові кошти в рамках виконавчого провадження ВП № 62101403 відмовлено як передчасно поданими. При цьому позивачу роз`яснено його право звернення до суду з окремою позовною заявою із зазначенням розрахунку суми, яку необхідно стягнути. Рішення суду набрало законної сили 28 вересня 2020 року.

Відповідно до розпорядження приватного виконавця Варава Р.С. № 62101403 від 18 липня 2020 року грошові кошти у сумі 935,38 грн., що надійшли 07 липня 2020 року, та 569,00 грн., що надійшли 07 липня 2020 року, перераховано: 85,03 грн. на користь Варави Р.С. , як основна винагорода; 850,35 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» як погашення боргу; 69 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» як повернення авансового внеску; 500 грн. витрати по ВП № 62101403 на канцелярію на користь ТОВ «Папірус універсал». Перерахування зазначених платежів підтверджується платіжними дорученнями від 09 липня 2020 року № 3205, № 3204, № 3203, № 3202.

Згідно розпорядження приватного виконавця Варава Р.С. № 62101403 від 11 серпня 2020 року грошові кошти у сумі 1927,94 грн., що надійшли 13 липня 2020 року, та 1478,78 грн., що надійшли 07 серпня 2020 року, перераховано: 309,70 грн. на користь Варави Р.С. , як основна винагорода; 3097,02 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» як погашення боргу. Перерахування зазначених платежів підтверджується платіжними дорученнями від 11 серпня 2020 року № 3434, № 3433.

Відповідно до інформації відділу з питань виплати пенсій №15 управління з питань виплати пенсій Головного управління пенсійного фонду України від 03 листопада 2020 року, з 01 липня 2020 року з ОСОБА_1 ведуться утримання з пенсії у розмірі 20% згідно постанови про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця Варави Р.С. ВП №62101403 від 26 травня 2020 року. Згідно відклику приватного виконавця утримання припинено з 01 жовтня 2020 року. За період з 01 липня 2020 року по 30 вересня 2020 року утримано 2620,81 грн. боргу, 2620,81 грн. виконавчого збору, 569 грн. витрат виконавчого провадження.

Згідно довідки Шахтоуправління «Тернівське» ДТЕК «Павлоградвугілля» від 19 листопада 2020 року № 568, з ОСОБА_1 за період з червня 2020 року по серпень 2020 року включно утримано за ВП 62101403 від 26 травня 2020 року грошові кошти на загальну суму 4428,09 грн.

Відповідно до відповіді приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Варава Р.С. від 26 листопада 2020 року, відповідно до платіжних доручень № 3433 від 11 серпня 2020 року, № 3202 від 09 липня 2020 року, № 3635 від 08 вересня 2020 року, № 3779 від 06 жовтня 2020 року було стягнуто та перераховано на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» сума коштів у розмірі 8790,65 грн.

Згідно протоколу погодження вартості наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 01 вересня 2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Цимбаловою Л.Ю, вартість послуг складає 2750,00 грн. Правова допомога вважається наданою після підписання акту приймання-передачі наданої правової допомоги.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3).

Згідно ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч. ч. 4, 5, 6, 7 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення. Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Так, статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як визнано сторонами та встановлено судом, виконавчий напис №853 від 05 травня 2020 року приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» заборгованості, що виникла по кредитному договору у розмірі 92822,11 грн. не визнався судом таким, що не підлягає виконанню. Отже, зазначений виконавчий напис є чинним.

Таким чином, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту цивільних прав та інтересів протирічить ст. 16 ЦК України, оскільки позивач просить стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» саме матеріальну шкоду, спричинену діями, які потягли стягнення з позивача суми заборгованості за виконавчим написом по кредитному договору у розмірі 92822,11 грн. При цьому, судом враховано, що виконавчий напис №853 від 05 травня 2020 року приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» заборгованості, що виникла по кредитному договору у розмірі 92822,11 грн. не визнався судом таким, що не підлягає виконанню. Отже, позивач має право звертатися до суду з позовними вимогами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та зобов`язання повернення або стягнення коштів, які були стягнуті з позивача за виконавчим написом.

Також суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту цивільних прав та інтересів протирічить ст. 16 ЦК України, оскільки позивач просить стягнути з відповідача приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Варава Р.С. саме матеріальну шкоду, спричинену діями, які потягли стягнення з позивача суми основної винагороди від 16 травня 2020 року ВП № 62101403 та розміру мінімальних витрат виконавчого провадження від 16 травня 2020 року ВП № 62101403. При цьому, судом враховано, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року позивачу відмовлено в позовних вимогах про зобов`язання приватного виконавця Варава Р.С. повернути ОСОБА_4 стягнуті з нього грошові кошти в рамках виконавчого провадження ВП № 62101403 як передчасно поданих. Одночасно, позивачу роз`яснено його право звернення до суду з окремою позовною заявою із зазначенням розрахунку суми, яку необхідно стягнути. Отже, позивач має право звертатися до суду з позовними вимогами про зобов`язання повернення або стягнення основної винагороди та розміру мінімальних витрат виконавчого провадження.

На підставі чого, з урахуванням вимог ст. 13 ЦПК України, слід відмовити в задоволенні позовних вимог позивача про стягнення матеріальної шкоди.

З урахуванням того, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідачів матеріальної шкоди, тому суд вважає за необхідне відмовити і в задоволенні вимог позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних.

Що стосується позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідачів на його користь моральної шкоди, то суд приходить до наступного.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно із ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про відшкодування моральної шкоди є недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів заподіяння відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» моральної шкоди позивачу, а саме причинного зв`язку між фактом протиправних дій та наслідками.

На підставі зазначеного, та з урахуванням того, що суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі поданих учасниками справи доказів, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Варава Р.С., про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме за професійну правничу допомогу, відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 19, 49, 76, 77, 81, 131, 141, 247, 256 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Варава Романа Сергійовича, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне рішення складено 05 березня 2021 року.

Головуючий суддя В.О. Корягін