Справа № 457/133/21
провадження №2/457/157/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 червня 2021 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Мазурик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральне конструкторське бюро ЛАЗ» про визнання припиненими трудових відносин, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральне конструкторське бюро ЛАЗ» про визнання припиненими трудових відносин. Позов мотивований тим, що 19 квітня 2018 року його було призначено на посаду Генерального директора ТОВ «Центральне конструкторське бюро ЛАЗ». З моменту призначення його керівником по даний час учасник ТОВ «Центральне конструкторське бюро ЛАЗ» не займається та не опікується своїм підприємством, ТОВ «Центральне конструкторське бюро ЛАЗ» найманих працівників не має, підприємством не виконуються поставлені економічні завдання. Незабаром після його призначення він довідався, що все майно ТОВ «ЦКБ ЛАЗ» знаходиться під арештом, а попередній керівник з невідомих причин відмовився передавати справи (печатку, установчі документи). З цієї причини ним не оформлялася трудова книжка. Він на даний час втратив матеріальну (економічну) вигоду та зацікавленість у перебуванні на посаді Генерального директора ТОВ «Центральне конструкторське бюро ЛАЗ». Він неодноразово звертався з заявами (надсилав поштою) про припинення трудових відносин з роботодавцем до установчих зборів підприємства, інших компетентних органів, однак на такі звернення ніхто не реагував. Просить трудові відносини ОСОБА_1 з ТОВ «Центральне конструкторське бюро ЛАЗ» визнати припиненими з 22 січня 2021 року у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади генерального директора за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП.

Позивач звернувся до суду з заявою, у якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позов підтримує у повному обсязі та просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, причин своєї неявки не повідомив, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи за останньою відомою суду адресою. Суд вважає таку особу повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причини неявки.

За таких обставин суд вважає можливим розглядати справу у заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази у їх сукупності, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Центральне конструкторське бюро ЛАЗ», , знаходиться по вул. Стрийській, 45 у м. Львів, є юридичною особою за законодавством України, його засновником (учасником) є ОСОБА_2 .

Згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 є директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральне конструкторське бюро ЛАЗ».

Згідно п. 9.1 Статуту, вищим органом товариства є загальні збори учасників.

16 грудня 2020 року ОСОБА_1 направив загальним зборам учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральне конструкторське бюро ЛАЗ» заяву про звільнення з посади директора за власним бажанням.

Крім цього, ОСОБА_1 направив учасникам Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральне конструкторське бюро ЛАЗ» повідомлення про звільнення його з посади директора та повідомлення про проведення загальних зборів учасників, що підтверджується копіями описів та накладних.

Відповідно до п. 9.2.1 Статуту, до виключної компетенції зборів учасників належить призначення та звільнення директора.

Згідно п.9.2.1 Статуту, учасники повідомляються про проведення зборів учасників персонально із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менше як за 30 днів до скликання зборів учасників.

Учасниками товариства було проігноровано обов`язок бути присутніми на позачергових зборах та в результаті неявки учасників,

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про господарські товариства» вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Представники учасників можуть бути постійними або призначеними на певний строк. Учасник вправі в будь-який час замінити свого представника у загальних зборах учасників, сповістивши про це інших учасників.

Встановлено, що загальні збори учасників не відбулися, оскільки ніхто не прибув.

Уповноважений на звільнення директора орган Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральне конструкторське бюро ЛАЗ» проігнорував повідомлення про звільнення і не розглянув по суті заяву про звільнення протягом передбаченого законодавством строків, не виконав покладених на нього статутом обов`язків, чим були порушені трудові права позивача, зокрема, право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням та право на вільне обрання місця роботи на власний розсуд.

За змістом положень ст. 38 КЗпП, ст. 30, 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», ст. 58, 60, 62 Закону України «Про господарські товариства» права директора на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок учасників товариства розглянути заяву директора про звільнення, створити новий виконавчий орган та внести дані зміни в Єдиний державний реєстр.

Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням даною норми, Конституційний суд України у рішеннях від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначив, що визначене ст. 43 Конституції України право на працю Конституційний суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації.

Відповідно до ст. 24 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи передбачені законодавством про працю, колективним договором, або угодою сторін.

Зі змісту ст. 21 КЗпП України випливає, що трудовий договір є двостороннім договором між працівником та роботодавцем, які по відношенню один до одного мають відповідні права та обов`язки. Інші суб`єкти мають право втручання у взаємовідносини цих сторін лише у випадках та в порядку передбаченому чинним законодавством.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

За ч.1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Разом з тим, особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства.

У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 520/11437/16-ц, у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року, у справі № 758/1861/18).

Уповноважений на звільнення директора орган Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральне конструкторське бюро ЛАЗ» проігнорував повідомлення позивача про його звільнення і не розглянув по суті заяву позивача про звільнення протягом передбачених законодавством строків, не виконав покладених на нього Статутом обов`язків. З огляду на викладене, своєю бездіяльністю, яка виразилася в не розгляді та не вжитті заходів для прийняття рішення про звільнення позивача в межах статутної діяльності товариства відповідачем були порушені трудові права позивача, зокрема його право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням, та право на вільне обрання місця для його реалізації.

Зі змісту позову ОСОБА_1 вбачається, що він просить суд припинити трудові відносини між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Центральне конструкторське бюро ЛАЗ» як з директором цього товариства. Втім вирішення питання про звільнення керівника товариства відноситься до виключної компетенції загальних зборів товариства. Разом з тим відповідно до вимог частини другої статті 5 ЦПК України, з урахуванням встановлених обставин справи та, виходячи з того, що пред`явлення позову по суті спрямоване на припинення трудових правовідносин між сторонами, суд вважає, що ефективним і таким, що не суперечить закону, у даному випадку буде такий спосіб захисту як припинення трудових відносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Центральне конструкторське бюро ЛАЗ» на підставі частини першої статті 38 КЗпП України.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що на теперішній час трудові відносини між сторонами фактично припинені, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана, тому, враховуючи ті обставини, що трудові обов`язки ОСОБА_1 припинив з відповідачем, що підтверджується поданою заявою, повідомленням, однак відповідачем не прийнято рішення відповідно до вимог діючого трудового законодавства у встановленні строки відомості до ЄДР не внесені що вбачає не припинення трудових відносин з відповідачем. А тому з вказаних підстав позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання припинення трудових відносин слід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265, 268, 284-285 ЦПК України, с у д,-

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Визнати припиненими трудові відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю «Центральне конструкторське бюро ЛАЗ», та директором Юрківим Андрієм Павловичем, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України, з 22 січня 2021 року.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: В. І. Марчук