Провадження № 2/686/4438/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді - Заворотної О.Л.

секретаря судового засідання - Сікори Ю.В.

з участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на час навчання,

встановив:

В червні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на час навчання, в обґрунтування якого вказала, що відповідач є її батьком В даний час позивач є студенткою денної форми навчання 1 курсу Львівської національної академії мистецтв, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням, оскільки не працює, стипендії не отримує, батько в змозі надавати таку допомогу, а тому просить стягувати щомісячно з відповідача на свою користь аліменти на час навчання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 квітня 2021 року.

В судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що є інвалідом 2-ої групи, не працює за станом здоров`я, винаймає кімнату, оскільки власного житла не має, потребує постійного лікування, а тому не в змозі сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Відповідач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки Львівської національної академії мистецтв від 23.04.2021 ОСОБА_2 є студенткою денної форми навчання 1 курсу, закінчує навчання в червні 2024 року.

Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідач ОСОБА_3 має інвалідність другої групи у зв`язку із захворюванням пов`язаним із захистом Батьківщини, не працює за станом здоров`я, отримує пенсію, нерухомого майна на праві власності не має.

Виходячи з наведеного, оскільки повнолітній ОСОБА_2 не виповнилося 23 років, вона продовжує навчання, потребує при цьому матеріальної допомоги, у відповідача є можливість надавати таку допомогу, тому суд вважає, що відповідач може надавати допомогу у розмірі 1/7 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до закінчення навчання донькою.

Відповідно до ч.1, 2 ст.191 Сімейного кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Аналіз змісту наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: (а) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; (б) ухилення відповідача від надання утримання дитині.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

ОСОБА_2 просить стягнути аліменти починаючи з 05.04.2021 посилаючись, на те що вона звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу і ухвалою суду від 30.04.2021 їй відмовлено у видачі такого судового наказу.

Разом з тим, позивачка не надала належних та допустимих доказів, які б підтверджували вжиття нею заходів щодо одержання аліментів з відповідача, які вона не могла одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 належить стягнути аліменти у розмірі 1/7 частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позову, 02 червня 2021 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення донькою 23 років.

Керуючись ст.ст.12, 78, 81, 209, 258, 263-265, 352 ЦПК України, ст.ст. 191, 198, 199, 200 Сімейного кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на час навчання задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на час навчання у розмірі 1/7 (однієї сьомої) частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 02 червня 2021 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ОСОБА_2 23 років.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду, через Хмельницький міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстр. АДРЕСА_2 .

Дата складання повного тексту рішення 30.06.2021.

Суддя: