"18" червня 2021 р. Справа № 363/2684/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Баличевої М.Б.

за участю секретаря судового засідання Щур А.Б.

позивача ОСОБА_1 ,

представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представників відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні заяву ОСОБА_6 про забезпечення зустрічної позовної заяви по цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської в м. Києві державної адміністрації та Орган опіки та піклування Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про визначення місця проживання дітей з матір`ю та відібрання дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про визначення місця проживання малолітніх дітей,-

встановив:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває вищевказана цивільна справа.

17 червня 2021 року від позивача за зустрічним позовом ОСОБА_6 надійшла заява про забезпечення зустрічної позовної заяви шляхом визначення часу спілкування малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з їх батьком ОСОБА_6 з кожної суботи місяця з 10.00 год. до кожної неділі місяця до 17.00 год. за адресою проживання батька: АДРЕСА_1 та зобов`язати ОСОБА_1 передавати дітей батьку ОСОБА_6 за місцем їх реєстрації та проживання батька.

Подана заява обґрунтована тим, що з 05.02.2021 року матір дітей ОСОБА_1 не допускає батька дітей ОСОБА_6 до дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та він не має можливості їх побачити. При тому кошти на їх утримання та подарунки для дітей батько передає регулярно. Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_6 не має можливості навіть поспілкуватись з дітьми, їх психологічний стан, їх бажання, відношення до проживання з матір`ю та розлуку з батьком, йому невідомі та викликають серйозні і не безпідставні хвилювання за них.

Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним ОСОБА_1 та її представники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заперечували проти задоволення заяви ОСОБА_6 про забезпечення зустрічного позову, вважають заяву необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, оскільки захід забезпечення позову суперечить правам та інтересам малолітніх дітей. Крім того зазначили, що вже майже рік триває провадження по даній справі, у зв`язку із процесуальною поведінкою відповідача ОСОБА_6 , дії якого направлені не на швидкий розгляд справи по суті, а на безпідставне затягування вирішення справи по суті та з метою психологічного впливу на ОСОБА_1 через поділ спільного майна подружжя. Також вказали, що перешкод батькові у спілкуванні з дітьми як особисто та і через засоби зв`язку позивач ОСОБА_1 не чинить.

Представники відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним ОСОБА_4 ОСОБА_5 подану 17.06.2021 року ОСОБА_6 заяву про забезпечення зустрічного позову повністю підтримали та просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом зазначається наступне.

Судом встановлено, що ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25 вересня 2020 року вжито заходи забезпечення позову шляхом визначення часу спілкування малолітніх дітей: доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з матір`ю ОСОБА_1 щотижня у будні дні з 10-00 кожної середи до 12-00 кожної суботи та у вихідні дні з 12-00 кожної першої та третьої суботи до 20-00 кожної першої та третьої неділі до винесення судом рішення та зобов`язано батька ОСОБА_6 передавати малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 їх матері ОСОБА_1 за місцем її проживання згідно визначеного судом часу спілкування.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22 лютого 2021 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про визначення місця проживання малолітніх дітей до спільного розгляду.

Також, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25 березня 2021 року вжито заходи забезпечення зустрічного позову наступним шляхом визначення часу спілкування малолітніх дітей: доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком ОСОБА_6 щотижня у будні дні: понеділок, вівторок, середа до 10.00 год.; у вихідні дні: кожної першої та третьої неділі місяця з 20.00 год. до 24.00 год. та кожної другої та четвертої суботи місяця з 12 год. і до 24.00 год. кожної другої та четвертої неділі до винесення судом рішення та зобов`язано матір дітей ОСОБА_1 передавати малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 їх батьку ОСОБА_6 за місцем її проживання згідно визначеного судом часу спілкування.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22 квітня 2021 року скасувано заходи забезпечення зустрічного позову, які вжиті ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25 березня 2021 року.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При застосуванні заходів забезпечення позову суд має виходити із засад розумності, справедливості, добросовісності та із співмірності засобів забезпечення позову з розміром позовних вимог.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пленум Верховного Суду України у пункті 4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Проте, позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_6 не надано відповідних доказів та належним чином не обґрунтовано, чому невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення її порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути спів мірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що на даний час фактично малолітні діти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебувають разом з їх матір`ю ОСОБА_1 та батько дітей на даний час не позбавлений у спілкуванні з малолітніми дітьми.

Крім того, заява ОСОБА_6 не містить відповідного обгрунтовання необхідності застосування запропонованого ним заходу та його представниками під час розгляду вказаної заяви не доведено належними, достовірними та допустими доказами створення ОСОБА_6 будь-яким чином перешкод у спілкуванні з дітьми та вжиття ним заходів у визначеному законом порядку для спілкування з дітьми.

Також ОСОБА_6 не спростовано факт того, що діти мають сильну психоемоційну прив`язаність до матері, яка є соціально-підтримуючим оточенням для дітей, що також підтверджується показаннями допитаною в суді психолога ОСОБА_9 , яка є психолом і працює з малолітніми дітьми сторін. Не доведено суду також, що існує ризик втрати емоційного зв`язку дітей з бітьком ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява про забезпечення зустрічного позову є такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.149-153, 353 ЦПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_6 про забезпечення зустрічної позовної заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 23.06.2021 року.

Головуючий М.Б. Баличева