Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/3808/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
02 березня 2021 року м. Овруч
Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Вачко В. І.
з секретарем Деменчук О. Г.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів , -
У позовній заяві позивач просить розглядати справу без участі її та її предстаника, позов задоволити, проти заочного розгляду справи заперечень не висловили.
Відповідач у встановлений строк відзиву на позов не подав, в судове засідання повторно не з`явився, хоча був належно повідомлений про розгляд справи, причин неявки в судове засідання не повідомив, заяв чи клопотань не заявляв.
Враховуючи, що неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, у задоволення клопотання позивача, керуючись нормами ст.223 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи за відсутності її учасників.
Відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України суд здійснює заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши наявні докази у справі, суд дійшов наступних висновків.
Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 15.01.2014 року № 286/5765/13-ц, яке набрало законної сили 10.02.2014 року, зменшено розмір аліментів, утримуваних на підставі рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 10.07.2003 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на сина ОСОБА_4 до 1/6 частини його заробітку (доходу) та збільшено розмір аліментів, утримуваних на підставі рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 13.01.2012 року у справі № 2-1525/11 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до 1/3 частини його заробітку (доходу).

На виконання судового рішення про стягнення аліментів у справі № 2-1525/11 Овруцьким районним судом Житомирської області 16.01.2012 року було видано виконавчий лист.

Однак, ОСОБА_2 з квітня 2019 року аліментів не сплачує, судове рішення не виконує, що стверджується листом Овруцького районного відділу ДВС Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 17.12.2020 року, з доданого до якого розрахунку вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_1 за виконавчим листом № 2-1525/11, виданим 16.01.2012 року Овруцьким районним судом Житомирської області, складає за період з квітня 2019 року по листопад 2020 року 56972,62 грн.

У відповідності з доданим до позовної заяви розрахунком обрахована позивачем пеня за несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань зі сплати аліментів за період 01.04.2019 року по 30.11.2020 року склала 1240590,32 грн.

Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.22 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Велика Палата Верховного Суду постановою від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц запропонувала порядок розрахунку пені за прострочення сплати аліментів. Так, постанова містить правовий висновок, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення пені на підставі ч.1 ст.196 СК України суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням встановленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Далі потрібно підсумувати розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначити загальну суму пені за весь період заборгованості шляхом додавання показників за кожен місяць.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього зобов`язання буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною, залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Як вбачається із наведеного в позовній заяві розрахунку, розрахована позивачем неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів відповідає запропонованій методиці.

Водночас, доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів утворилися з незалежних від платника аліментів причин відповідачем суду не надано, його вини у виникненні заборгованості не спростовано. Відтак, стягувач аліментів позивач має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення їх сплати за період з 01.04.2019 по 30.11.2020 року, однак лише у в розмірі 100% суми заборгованості по аліментах, оскільки неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за вказаний період, розрахована відповідно до наведеної вище методики, значно перевищує суму заборгованості по аліментах 56972,62 грн.

За таких обставин, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів в сумі позову.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Тому керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273, 279, 280, 281, 284, 287, 288, 354, п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень, пп.15.5 п.15 п.1 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.04.2019 року по 30.11.2020 року в сумі 56972,62 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Овруцький районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду або якщо суд визнає причини пропуску строку поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідач має право оскаржити заочне рішення, подавши заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду або якщо суд визнає причини пропуску строку поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 02.03.2021 року.

Суддя: В. І. Вачко