Справа № 306/2138/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Кожух О.А.,Джуги С.Д.,

за участі секретаря: Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 16 листопада 2020 року, головуюча суддя Ганчак Л.Ф., у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про оскарження висновку про вартість майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд позовом до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)", фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про оскарження висновку про вартість майна.

Позов мотивує тим, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Закарпатській області було винесено постанову від 22.06.2017 року ВП №49793744 про призначення експерта суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання у виконавчому провадженні, відповідно до якої призначено суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 у виконавчому провадженні для проведення оцінки нерухомого майна будівлі літ.А та земельної ділянки в ур.Біласовиця с.Солочин, Свалявського району власником яких є ОСОБА_3 .

Постановою від 09.08.2019 року ВП № 49793744 та від 22.06.2017 року ВП № 49793744 про призначення експерта суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 у виконавчому провадженні для проведення оцінки нерухомого майна будівлі літ.А1, літ. А2 надвірні споруди в ур.Біласовицяс.Солочин, Свалявського району власником яких є ОСОБА_3 .

05.10.2019 року позивачем отримано два Висновки про вартість майна від 18.09.2019р., згідно якого оцінка будівлі літ.А та земельної ділянки в ур.Біласовиця с.Солочин, Свалявського району становить - 8481000 грн. , в тому числі: земельна ділянка - 695000 грн., бідівля літ. А 7786000 грн.

Оцінка нерухомого майна будівлі літ.А1, літ. А2 надвірні споруди в ур.Біласовиця с.Солочин, Свалявського району становить 7200000 грн. без ПДВ.

Вважає, що оцінка майна є заниженою, оскільки 20.08.2007р. між АТ інноваційний банк «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 0 предметом якого виступали кредитні кошти в сумі 175000 доларів США.

З метою забезпечення повернення коштів за кредитним договором було укладено договір іпотеки від 20.08.2007 року, відповідно до якого Позивач ОСОБА_3 передала в іпотеку об`єкт незакінченого будівництва житлового будинку готовністю 95,9 % позначеного на плані літ. «А» загальною площею 758,00 м. кв., та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і земельну ділянку площею 0.0925 га., цільове використання для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Свалявський район, с. Солочин, урочище « ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Іпотекодержателем по договору іпотеки виступав ПАТ «УкрСиббанк».

12.11.2007 року між Акціонерним товариством інноваційний банк «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 предметом якого виступали кредитні кошти в сумі 125000 доларів США.

Одночасно 12.11.2007 року укладено ще один договір іпотеки № 0 (наступна іпотека) між Акціонерним товариством інноваційний банк «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 відповідно до якого передано в іпотеку об`єкт незакінченого будівництва житлового будинку готовністю 95,9 % позначеного на плані літ. «А» загальною площею 758,00 м. кв., та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і земельну ділянку площею 0.0925 га., цільове використання для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Свалявський район, с. Солочин, урочище «Біласовиця».

В процесі виконання взятих на себе зобов`язань щодо погашення заборгованості перед кредитором ПАТ «УкрСиббанк» позивачу стало відомо, що ПАТ «УкрСиббанк» на підставі договору про переуступку права вимоги передав всі стягнення за кредитним договором у 2009 році і з цього часу Кредитором та іпотекодержателем виступає Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ».

Після отримання повноважень кредитора ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» в судовому порядку замінено сторону Стягувача у виконавчому провадженню де стягувачем виступав ПАТ «УкрСиббанк».

У висновку про оцінку майна будівлі літ.А та земельної ділянки в ур.Біласовиця с.Солочин, Свалявського району не зазначено, що майно є предметом іпотеки, а оцінку проведено як арештованого майна.

Позивач просить звернути увагу на ту обставину, що відповідно до договору іпотеки від 12.11.2007 року визначено, що інвентарна вартість нерухомого майна складає 8 715 417,00 грн., за даними КУП «Свалявське РБТІ, а в оскаржуваному висновку визначено вартість будівлі 7786000 грн., а тому оцінка є заниженою.

Копія постанови позивач не отримував, а тому і не міг скористатися правом на відвід суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання у виконавчому провадженні.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 16 листопада 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Сторони у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчать розписка про вручення їм поштового відправлення їх неявка не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області знаходиться зведене виконавче провадження №50970103 про стягнення грошових сум з ОСОБА_3 на загальну суму 12 587 679,55грн. В ході вчинення виконавчх дій державним виконавцем було винесено постанову про накладення арешту на майно боржника від 21.06.2017р., якою накладено арешт на нерухоме майно за адресою: с.Солочин, урочище "Біласовиця" та земельну ділянку площею 0,0924га. З метою визначення вартості арештованого майна державним виконавцем було винесено постанови від 22.07.2017р. та від 09.08.2019р., згідно яких було призначено оцінювача ОСОБА_2 . Дана постанови були надіслана сторонам виконавчого провадження та суб"єкту оціночної діяльності про призначення експерта. 18.09.2019р. експертом складено два звіти про незалежну оцінку щодо ринкової вартості нерухомого майна, даний звіт 20.09.2019р. надіслано позивачу.

Згідно із частиною першою статті 14 Закону України про виконавче провадження, учасниками виконавчого провадження, зокрема, є виконавець, сторони, представники сторін, експерт, спеціаліст, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання

Для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання (частина перша статті 20 Закону про виконавче провадження).

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання (абзац другий частини третьої статті 57 Закону про виконавче провадження).

Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання (абзац третій частини другої статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі Закон про оцінку майна).

Суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі (частина перша статті 5 Закону про оцінку майна).

Експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця (частина третя статті 20 Закону України про виконавче провадження).

Оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності, зокрема, зобов`язані дотримуватися під час здійснення оціночної діяльності вимог Закону про оцінку майна та нормативно-правових актів з оцінки майна, забезпечувати об`єктивність оцінки майна, повідомляти замовника про неможливість проведення об`єктивної оцінки у зв`язку з виникненням обставин, які цьому перешкоджають (згідно із статтею 13 Закону про оцінку майна).

Суб`єкти оціночної діяльності, зокрема, мають право залучати додатково у разі необхідності до участі у проведенні оцінки майна інших оцінювачів або інших фахівців, а також суб`єктів підприємницької діяльності (згідно із статтею 30 Закону про оцінку майна).

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом № 2658-III.

Згідно із ч.4 ст.3 цього Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (за змістом ч.1 ст.10 і ч.1 ст.11 Закону № 2658-III).

Відповідно до ст.33 Закону № 2658-III спори, пов`язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Статтею 32 Закону № 2658-ІІІ передбачена відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків.

Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (частина перша статті 12 Закону № 2658-III).

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Таким чином вимоги боржника про оскарження звітів про оцінку майна в судовому порядку задоволенню не підлягають.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13.03.2018 року у справі №914/881/17.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону і фактичних обставинах справи та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Таким чином, рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 16 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 13 липня 2021 року.

Головуючий

Судді