Справа № 145/905/21
Провадження №2/145/571/2021
РІШЕННЯ

іменем України

09.07.2021 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Крикливій М.С.

за участі представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом, в якому вказує, що рішенням Тиврівського районного суду від 31 січня 2012 року було стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 300 гривень щомісячно на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 11 січня 2012 року і до його повноліття.

Відповідач аліменти в розмірі 300 гривень сплачує регулярно, але даної суми недостатньо для того, щоб забезпечувати дитину самим необхідним. Вона працює лаборантом в Тиврівському науковому ліцеї, їй одній важко належним чином забезпечити сина, сплачувати комунальні послуги та забезпечувати свою власну життєдіяльність. Їх син росте, його потреби збільшуються тому вона вимушена витрачати багато коштів на його утримання та розвиток. Дивлячись на щоденний різкий зріст цін та інфляцію, аліменти в розмірі 300 гривень, які на сьогоднішній день сплачує відповідач в даній справі, не відповідають навіть мінімальним потребам дитини. Крім того, син ОСОБА_5 часто хворіє, тому вона вимушена витрачати багато коштів на його лікування та оздоровлення.

Прожитковий мінімум для дитини такого віку, як наш син з 01 січня 2021 року становить 2395 гривень, а з 01 липня 2021року буде становити 2510 гривень. Аліменти в сумі 300 гривень не відповідають половині прожиткового мінімуму для дитини такого віку, як їх син.

На даний час матеріальний стан відповідача в даній справі поліпшився, він працює в ТОВ «Агро Еталон», займається збором та сортуванням яблук, отримує хороші доходи і може сплачувати більшу суму аліментів на утримання дитини, його доходи мінливі та нерегулярні, тому точно встановити розмір його доходу немає можливості, але він зараз більший ніж в 2012 році, коли Тиврівським районним судом було стягнуто з нього на її користь аліменти в розмірі 300 гривень щомісячно на утримання сина ОСОБА_5 .

Добровільно допомагати їй в утриманні сина відповідач не бажає. Так як збільшився прожитковий мінімум і матеріальний стан відповідача покращився, вважає, що відповідач спроможний сплачувати більшу суму аліментів на утримання їхньої дитини.

Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 2500 гривень щомісячно. Такий розмір аліментів не погіршить матеріального становища відповідача і є реальним для нього. Інших утриманців у відповідача немає і саме такий розмір аліментів буде достатній для того, щоб вона могла забезпечити дитину самим необхідним.

Просить збільшити розмір аліментів, які було присуджено відповідно до рішенням Тиврівського районного суду від 31 січня 2012 року і стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 2500 гривень щомісячно, на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з часу набрання цим рішенням законної сили і до досягнення ним повноліття.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити з підстав, викладених у заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти на сина ОСОБА_5 у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.89 N44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України Про охорону дитинства від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст. 192 СК України та п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с.4).

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 31 січня 2012 року по справі №223/27/2012 із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 стягуються аліменти на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,в розмірі 300 грн від усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно.

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 31 січня 2012 року у справі про розірвання шлюбу (а.с.2) позивачці відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_8 ».

Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов`язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму.

Матеріальний стан сторін відповідача в даній справі поліпшився, він працює в ТОВ «Агро Еталон», має регулярний дохід.

Згідно ЗУ "Про державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для дитини віком від 6 років на даний час складає 2510 грн.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Відповідач ОСОБА_2 працездатний, фізично здоровий, працює в ТОВ «Агро Еталон», має регулярний дохід, а тому спроможний надавати позивачці допомогу в утриманні їхньої спільної дитини.

За таких обставин суд вважає, що вбачаються підстави для зміни розміру аліментів і визначення їх в розмірі 1300 грн. щомісячно, що приблизно складатиме половину прожиткового мінімуму на дитину.

Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена.

Відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року ст.11 ЗУ « Про охорону дитинства», ст.ст.180-182, 184, 192 СК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 31 січня 2012року зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,змінити, стягуючи зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у сумі 1300 (одна тисяча триста) гривень щомісячно,починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.

Виконавчий лист про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 сумі 300 гривень щомісячно, виданий на підставі рішення рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 31 січня 2012року, повернути для приєднання до справи після завершення його виконання.

Стягнути зі ОСОБА_2 в прибуток держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 09.07.2021.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.