гСправа № 358/972/21 Провадження № 2/358/647/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Тітова М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , про повернення боргу -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_2 на його користь борг в сумі 137500,00 гривень, 20 % річних від суми боргу, що складають 43927,54 гривень та судові витрати понесені на сплату судового збору в розмірі 1813,52 гривень.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 15 січня 2020 року між ним, ОСОБА_3 , та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, про що було складено письмову розписку, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав від нього у позику грошові кошти у розмірі 5500,00 (п`ять тисяч п`ятсот) доларів США на 18 (вісімнадцять) місяців, з кінцевим строком повернення 15 липня 2021 року. На підтвердження укладання договору позики ОСОБА_2 написав відповідну розписку про отримання грошових коштів та зобов`язання їх повернення у вказаний строк.

У зв`язку з невиконанням умов вказаного договору, позивач неодноразово нагадував відповідачу про повернення боргу, на що ОСОБА_2 запевняв що він не відмовляється від боргу, однак за браком коштів не має змоги повернути борг. Станом на дату звернення до суду з цим позовом, позика не повернута.

Посилаючись на положення ст.ст. 610, 1046-1049 ЦК України позивач просить задовольнити його вимоги.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача 137500,00 гривень основного боргу, 20 % річних від суми боргу, що становить 43927,54 гривень, та судові витрати понесені на сплату судового збору в розмірі 1813,52 гривні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав і пояснив, що він дійсно позичив у ОСОБА_3 15 січня 2020 року 5500,00 доларів США. Грошові кошти він використав для придбання будинку. На даний час він не має змоги повернути борг, але буде здійснювати заходи направлені на виконання зобов`язання.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, але надіслала до суду пояснення, в якому вказала на те, що вона ніякого відношення до боргів відповідача ОСОБА_2 не має, як не має і будь-яких фактичних даних щодо отримання коштів ОСОБА_2 за вказаним договором позики та використання їх в інтересах сім`ї.

Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Із копії розписки від 15 січня 2020 року вбачається, що між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_2 отримав в борг у ОСОБА_3 гроші у розмірі 5500,00 доларів США, еквівалент яких за згодою сторін оцінюється в 137500,00 (сто тридцять сім тисяч п`ятсот) гривень зі строком повернення до 15 липня 2021 року без відсотків. У випадку прострочення, зобов`язується повернути грошові кошти в сумі 5500,00 доларів США з відсотками 20% річних за весь період прострочення (а.с. 5).

Станом на час розгляду справи в суді, відповідач боргові зобов`язання не виконав, що було ним підтверджено у даному судовому засіданні.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Сума боргу за договором позики за розрахунком позивача становить: 137500,00 гривень - сума основного боргу, 43927,54 гривень - проценти за користування грошовими коштами за борговою розпискою від 15.01.2020 року.

Оскільки зобов`язання повернути борг відповідачем не виконані, то є законні підстави для задоволення позову з урахуванням положень ст.ст. 625, 635, 1046, 1049 ЦК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.

Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 906 гривень 76 копійок.

Решту суми судових витрат у розмірі 906 гривень 76 копійок необхідно стягнути із відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 142, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 257, 258, 526, 530, 512, 1046-1049 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), заборгованість за договором позики у розмірі 137500 гривень та 20% річних від суми боргу, що становить 43927,54 гривні, а всього 181427 (сто вісімдесят одна тисяча чотириста двадцять сім) гривень 54 копійки.

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 906 (дев`ятсот шість) гривень 76 копійок.

Повернути позивачу ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого 20.08.2021 року згідно квитанції про сплату №61326 на р/р UA0010750, МФО 899998, що становить 906 (дев`ятсот шість) гривень 76 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 28 грудня 2021 року.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов