ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 червня 2021 року

м. Харків

справа № 619/529/21

провадження № 22-ц/818/3188/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16 лютого 2021 року, постановлене під головуванням судді Овсяннікова В.С., в залі суду в місті Дергачі Харківської області(повний текст судового рішення складено 22 лютого 2021 року), -

в с т а н о в и в:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 16 лютого 2021 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки, заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , трудової книжки у зв`язку з роботою в порту Грузрибпром на посаді моториста та кухаря в період з 11.09.1987 року і по 16.06.1989 року (№ записів в трудовій книзі 13-16), в ЧМП «Агат» з 01.08.1997 року по 01.01.1998 року на посаді продавця (№ записів в трудовій книзі 19,20), в колгоспі ім. Іваненка з 20.08.1989 року і по 16.08.1996 року на посаді слюсаря МТФ (№ записів у вкладиші трудової книги колгоспника 1,2).

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності трудової книжки залишити без розгляду.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що питання про встановлення факту наявності трудового стажу не може розглядатися у порядку цивільного судочинства, оскільки в такому випадку виникають спірні відносини між фізичною особою та органом виконавчої влади, яким є Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Спори про оскарження рішення щодо незарахування періодів трудового стажу розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи вимоги заяви про встановлення факту приналежності трудової книжки заявнику, суд першої інстанції виходив з доведеності того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , належить трудова книжка у зв`язку з роботою в порту Грузрибпром на посаді моториста та кухаря в період з 11.09.1987 року і по 16.06.1989 року (№ записів в трудовій книзі 13-16), в ЧМП «Агат» з 01.08.1997 року по 01.01.1998 року на посаді продавця (№ записів в трудовій книзі 19,20), в колгоспі ім. Іваненка з 20.08.1989 року і по 16.08.1996 року на посаді слюсаря МТФ (№ записів у вкладиші трудової книги колгоспника 1,2). Встановлення такого факту необхідно заявнику для підтвердження трудового стажу для отримання пенсії за віком.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону.

Судом встановлено, що у січні 2021 року ОСОБА_1 , в порядку окремого провадження, звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності документу, в якій просив встановити факт приналежності йому трудової книжки у зв`язку з роботою в порту Грузрибпром на посаді моториста та кухаря в період з 11.09.1987 року і по 16.06.1989 року (№ записів в трудовій книзі 13-16), в ЧМП «Агат» з 01.08.1997 року по 01.01.1998 року на посаді продавця (№ записів в трудовій книзі 19,20), в колгоспі ім. Іваненка з 20.08.1989 року і по 16.08.1996 року на посаді слюсаря МТФ (№ записів у вкладиші трудової книги колгоспника 1,2).

Як на підставу вимог заяви, ОСОБА_1 посилався на те, що 02 грудня 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком як учаснику бойових дій. З даним рішенням він частково не згоден; вказує, що у наказі №278/п від 15.06.1989 року була допущена описка у даті його звільнення з роботою в порту Грузрибпром на посаді моториста та кухаря. Крім того в записі №19 та №20 його трудової книжки допущено виправлення та належним чином не завірено рік його звільнення з посади продавця ЧМП «Агат» з 01.01.1998 року. Також не включено до загального трудового стажу період роботи в колгоспі ім. Іваненка з 20.08.1989 року і по 16.08.1996 року на посаді слюсаря МТФ. ОСОБА_1 вважає, що вказані обставини підлягають встановленню як факт приналежності йому трудової книжки.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 6 частиною 1 статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У судовому порядку відповідно до пункту 26 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Встановлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Установлений нормативно-правовими актами порядок призначення пенсії передбачає і встановлення органом Пенсійного фонду України відповідного факту, а рішення вказаного органу щодо призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

Матеріали справи свідчать про те, що вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту належності йому трудової книжки обгрунтовані наявністю виправлень у трудовій книжці у даті звільнення та відсутністю у ній запису про період його роботи у колгоспі ім. Іваненка з 20.08.1989 року і по 16.08.1996 року на посаді слюсаря МТФ.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року (з відповідними змінами) «Про судову практику в справах про встановлення актів, що мають юридичне значення» зазначено, що при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Так, статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Таким чином, встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

Заяви про встановлення фактів трудового стажу не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

З урахуванням наведеного питання встановлення факту наявності трудового стажу не підлягає судовому розгляду, а повинне вирішуватись у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 198/623/18 (провадження № 14-369цс19), та відповідає практиці Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (постанови: від 10 березня 2020 року у справі № 556/132/18 (провадження № 61-44101св18), від 13 листопада 2019 року у справі № 559/2652/16-ц (провадження № 61-28244св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 401/2020/17-ц (провадження № 61-3570св19), від 24 жовтня 2019 року у справі № 523/30/17 (провадження № 61-12771св18).

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів зазначає, що саме до повноважень органу Пенсійного фонду України належить встановлення факту трудового стажу у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи. У судовому порядку встановлюється факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, виключно у випадку, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Як вбачається із поданої заяви і долучених до неї копій документів - ім`я, по батькові та прізвище заявника, які зазначені у трудовій книжці, збігаються з ім`ям, по батькові і прізвищем, зазначеним в його паспорті (а.с.4,24).

У трудовій книжці заявника наявні незавірені виправлення. Проте саме орган Пенсійного фонду України відповідно до пункту третього Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року має повноваження усунути цей недолік трудової книжки та ухвалити у межах своєї компетенції рішення щодо призначення або відмову у призначенні пенсії.

Підтвердження трудового стажу також здійснюється органами Пенсійного фонду.

Отримавши відмову органу, який призначає пенсії, в разі незгоди з його рішенням заявник має право звернутися за захистом свого права в суд на підставі ст. 105 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та частини 2 ст. 124 Конституції України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 статті 377 ЦПК України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, визначених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції. Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту слід закрити.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області підлягає стягненню судовий збір у розмірі 681 грн., сплачений апелянтом за подання апеляційної скарги (а.с.83).

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255, ст. ст. 367, 374, 377 ч. 1, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16 лютого 2021 року скасувати.

Закрити провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області судовий збір у розмірі 681 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення виготовлено 22.06.2021 року.