печерський районний суд міста києва
04 червня 2021 року Печерський районний суд м. Києва
суддя Матійчук Г.О.,
секретар судового засідання Сеньковська В.Я.,
учасники справи:
третя особа: Печерська районна в м. Києві державна адміністрація
представник позивача: адвокат Бітківський Володимир Михайлович
розглянувши заяву адвоката Бітківського В.М. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за вказаним позовом, за результатами розгляду якої 11.05.2021 року ухвалено рішення, яким задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вирішено питання розподілу судових витрат (відшкодовано позивачу суму судового збору).
27.05.2021 року від представника позивача - адвоката Бітківського В.М. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі.
В обґрунтування заяви адвокат зазначив, що позивачем в зв`язку з розглядом даної справи, окрім судового збору понесені витрати на професійну правничу допомогу, в розмірі 12 700 грн. Просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача вказану суму.
27.05.2021 року адвокатом Бітківським В.М. засобами електронного зв`язку на адресу суду надіслано аналогічну по своїй суті заяву, отже суд розцінює обидві заяви (з однаковими вимогами про стягнення витрат на правову допомогу), як одну, оскільки обидві заяви повністю ідентичні.
Крім того заявник просить поновити строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення з посиланням на поважність причин його пропуску.
Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Крім того, суд за заявою учасників справи чи з власної ініціативи може ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Водночас, в силу вимог ч.4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 зазначеної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
В якості документів, що підтверджують розмір витрат та їх надання представником позивача до суду подано - договір про надання правничої допомоги укладений між АО «Міжнародна Рада Адвокатів» та ОСОБА_1 від 14.09.2020 року №14/09/20, додаток до договору № 01, відомості з ЄРАУ, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, акт №01 від 17.09.2020 р., акт №02 від 16.10.2020 р., акт №03 від 08.12.2020 р., рахунок на оплату №01 від 25.05.2021 р., список поштового відправлення «Укрпошта Стандарт» від 27.05.2021 р., описи вкладення в цінний лист (для учасників справи).
Необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви адвоката Бітківського В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну допомогу, оскільки суду не надано оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).
Керуючись ст.270, 353 ЦПК України, суд,-
Поновити адвокату Бітківському Володимиру Михайловичу строк для подання доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу.
Відмовити адвокату Бітківському Володимиру Михайловичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування позивачу судових витрат (на професійну правничу допомогу) із ОСОБА_2 .
Додаткове рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Печерська районна в м. Києві державна адміністрація, , адреса: м. Київ, вул. М.Омеляновича-Павленка, 15.

Суддя Г.О. Матійчук