Дата документу 08.07.2021 Справа № 320/1511/18
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний номер 320/1511/18 Головуючий у 1-й інстанції: Редько О.В.
Номер провадження 22-ц/807/2732/21
У Х В А Л А

08 липня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Онищенка Е.А.,

суддів: Бєлки В.Ю., Кухаря С.В.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Маттіол» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 листопада 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маттіол» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, витрати від інфляційних процесів та 3 % річних,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ТОВ «Маттіол» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, витрати від інфляційних процесів та 3 % річних.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

У червні 2021 року ТОВ «Маттіол» звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило заочне рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

У відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Як убачається із матеріалів справи, рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області було ухвалено 14 листопада 2019 року, повний текст рішення складено 25.11.2019 року.

Представником ТОВ «Маттіол» отримано копію оскаржуваного рішення 12.12.2019 року (Том 2, а.с. 14).

19 грудня 2019 року ТОВ «Маттіол» було подано апеляційну скаргу на вищевказане рішення, яку ухвалою Запорізького апеляційного суду від 06 березня 2020 року було визнано неподаною та повернуто у зв`язку з несплатою судового збору.

16 червня 2021 року ТОВ «Маттіол» вдруге подано апеляційну скаргу на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 листопада 2019 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили).

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Принцип правової визначеності загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 636/4307/16-ц (провадження № 61-1751св20).

Із матеріалів справи вбачається, що про розгляд справи в судовому засіданні 14.11.2019 року, в якому було ухвалено оскаржуване судове рішення, ТОВ «Маттіол» було належним чином повідомлене, про що свідчить зворотне повідомлення про отримання 09.10.2019 року судової повістки (т. 1 а.с. 246).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пунктом 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення у справі «Жоффер де ля Прадель проти Франції»),

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Оскільки доказів на підтвердження пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили ТОВ «Маттіол» не надано, апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, відповідно до вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Маттіол» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14.11.2019 року слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 261, 357, 358 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Маттіол» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 листопада 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маттіол» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, витрати від інфляційних процесів та 3 % річних.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 08 липня 2021 року.

Головуючий

Судді: