Провадження № 2/752/369/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 квітня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Коротун Т.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

представника відповідача АТ «Укрексімбанк» - Манчуленка Я.В.

розглянувши у місті Києві в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про стягнення грошових коштів,

встановив:

14.12.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення грошових коштів до ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України».

14.12.2017 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Шкірай М.І. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі.

15.03.2018 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

18.06.2018 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

На підставі п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу у Голосіївському районному суді м. Києва, але не виключно, у зв`язку з рішенням Вищої ради Правосуддя № 1464/0/15-20 від 21.05.2020 року ОСОБА_3 звільнено з посади судді Голосіївського районного суду міста Києва.

Керівником апарату Голосіївського районного суду міста Києва видано розпорядження № 400 про призначення повторного автоматизованого розподілу цивільної справи № 752/26469/17.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу справ у Голосіївському районному суді м. Києва, 04.06.2020 року справа № 752/26469/17 передана до провадження судді Плахотнюк К.Г.

07.09.2020 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про прийняття справи до свого провадження за правилами загального позовного провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивачем зазначено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 27.05.2016 року з ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» на його користь стягнуто суму депозитного вкладу у розмірі 100 000, 00 дол. США, що станом на день ухвалення рішення за офіційним курсом НБУ становило 2 509 990, 00 грн., суму нарахованих на вклад процентів у розмірі 11 898, 50 дол. США, що станом на день ухвалення рішення за офіційним курсом НБУ становило 295 865, 07 грн. та судові витрати у розмірі 6 890, 00 грн.

При розгляді зазначеної вище справи, судом було встановлено, що 27.04.2009 року між ОСОБА_4 , яка є його сестрою та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Прибутковий» № 35368-32-408, за яким ОСОБА_4 передала банку грошові кошти у сумі 100 000, 00 дол. США.

11.05.2014 року між ним та ОСОБА_4 було укладено договір відступлення права вимоги (цесії), за яким він набув права вимоги за вищевказаним договором банківського вкладу (депозиту) «Прибутковий» № 35368-32-408 від 27.04.2009 року щодо повернення вкладу та отримання нарахованих за вкладом процентів.

Голосіївським районним судом м. Києва при ухваленні рішення від 27.05.2016 року стягнуто на його користь суму депозиту та відсотки за період з 11.05.2014 року по 01.02.2016 року, тобто по день звернення до суду з позовом про стягнення коштів.

18.07.2016 року Голосіївським районним судом м. Києва на виконання рішення суду від 27.05.2016 року видано виконавчий лист № 752/2075/16-ц.

08.08.2016 року, на підставі його заяви, Голосіївським РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві відкрито ВП № 51883797 щодо виконання зазначеного вище виконавчого листа.

Станом на 11.12.2017 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27.05.2016 року не виконано, з огляду на що банк має сплатити відсотки за користування депозитними коштами за період з 02.06.2016 року по 02.02.2018 року у розмірі 13 200, 00 дол. США.

15.03.2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заперечує проти позову з тих підстав, що 10.08.2016 року банком отримано копію постанови про відкриття ВП № 51883797, а 12.08.2016 року на рахунок Голосіївського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві перераховано кошти у розмірі 100 000, 00 дол. США та 11 898, 50 дол. США в рахунок виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27.05.2016 року. Зазначені обставини підтверджено приєднаними до відзиву копіями зведених меморіальних ордерів та платіжних доручень від 12.08.2016 року.

30.03.2018 року до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до змісту якої позивач зазначив, що надані відповідачем докази на підтвердження виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27.05.2016 року у вигляді меморіальних ордерів та платіжних доручень від 12.08.2016 року не є належними, оскільки кошти отримано ним лише 02.02.2018 року.

06.06.2018 року до суду надійшли заперечення. Так, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» зазначають, що відповідно до п. 6.1. договору довгострокового банківського вкладу зі сплатою процентів щомісяця «Прибутковий» № 35368-32408 від 27.04.2009 року, проценти на вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження коштів на депозитний рахунок, до дня, який передує поверненню вкладу вкладникові або його списанню з депозитного рахунка з інших підстав. Списання коштів з депозитного рахунка вкладника відбулося на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27.05.2016 року 12.08.2016 року, що підтверджується зведеними меморіальними ордерами, платіжними дорученнями № 55014 та № 55015. Грошові кошти було направлено на відповідний рахунок Голосіївського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві. Дата отримання коштів безпосередньо стягувачем, тобто позивачем залежала від останнього, оскільки за правилами ч. ч. 1, 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», за письмовою заявою стягувача - фізичної особи стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем на зазначений стягувачем рахунок у банку або іншій фінансовій установі чи надсилаються на адресу стягувача поштовим переказом, що здійснюється за його рахунок, крім переказу аліментних сум. Таким чином, підстави для нарахування відсотків за користування депозитними коштами за період з 02.06.2016 року по 02.02.2018 року відсутні.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги з зазначених у позовній заяві підстав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі.

Заслухавши думку представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що 27.04.2009 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Прибутковий» № 35368-32-408, за яким ОСОБА_4 передала банку грошові кошти у сумі 100 000, 00 дол. США.

11.05.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір відступлення права вимоги (цесії), за яким ОСОБА_1 набув права вимоги за вищевказаним договором банківського вкладу (депозиту) «Прибутковий» № 35368-32-408 від 27.04.2009 року щодо повернення вкладу та отримання нарахованих за вкладом процентів.

27.05.2016 року Голосіївським районним судом м. Києва ухвалено рішення про стягнення з ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» на користь ОСОБА_1 суми депозитного вкладу у розмірі 100 000, 00 дол. США, що станом на день ухвалення рішення за офіційним курсом НБУ становило 2 509 990, 00 грн., суми нарахованих на вклад процентів у розмірі 11 898, 50 дол. США, що станом на день ухвалення рішення за офіційним курсом НБУ становило 295 865, 07 грн. та судових витрат у розмірі 6 890, 00 грн. за період з 11.05.2014 року по 01.02.2016 року, тобто по день звернення до суду з позовом про стягнення коштів.

18.07.2016 року Голосіївським районним судом м. Києва на виконання рішення суду від 27.05.2016 року видано виконавчий лист № 752/2075/16-ц, а 08.08.2016 року Голосіївським РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві відкрито ВП № 51883797 щодо виконання зазначеного виконавчого листа.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначає, що рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27.05.2016 року виконано 02.02.2018 року, а тому ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» має сплатити йому відсотки за користування депозитними коштами за період з 02.06.2016 року по 02.02.2018 року у розмірі 13 200, 00 дол. США.

Відповідач ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», заперечуючи проти позову зазначає, що відповідно до п. 6.1. договору довгострокового банківського вкладу зі сплатою процентів щомісяця «Прибутковий» № 35368-32408 від 27.04.2009 року, проценти на вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження коштів на депозитний рахунок, до дня, який передує поверненню вкладу вкладникові або його списанню з депозитного рахунка з інших підстав. Списання коштів з депозитного рахунка вкладника відбулося на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27.05.2016 року 12.08.2016 року, що підтверджується зведеними меморіальними ордерами, платіжними дорученнями № 55014 та № 55015. Грошові кошти було направлено на відповідний рахунок Голосіївського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві. Дата отримання коштів безпосередньо стягувачем, тобто позивачем залежала від останнього, оскільки за правилами ч. ч. 1, 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», ОСОБА_1 повинен був повідомити державному виконавцеві номер свого рахунку у банку або іншій фінансовій установі, на який йому зручно було отримати кошти, а тому підстави для нарахування відсотків за користування депозитними коштами за період з 02.06.2016 року по 02.02.2018 року відсутні.

Так, як видно зі змісту наданих суду копій зведених меморіальних ордерів та платіжних доручень № 55014 та № 55015, 12.08.2016 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» на виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27.05.2016 року на рахунок Голосіївського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві було перераховано 100 000, 00 дол. США та 11 898, 50 дол. США (а.с. 46, 47, 48, 49).

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця ; стягувачу - фізичній особі стягнуті з боржника кошти перераховуються виконавцем на зазначений у заяві про примусове виконання рішення рахунок у банку або іншій фінансовій установі (заяві про зміну реквізитів рахунку у банку або іншій фінансовій установі) чи надсилаються на адресу стягувача поштовим переказом не пізніше наступного робочого дня з дня надходження таких коштів на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

Таким чином боржником ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» 12.08.2016 року виконано у повному обсязі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27.05.2016 року та перераховано на рахунок Голосіївського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві 100 000, 00 дол. США та 11 898, 50 дол. США.

Зазначені суми коштів безпосередньо на рахунок стягувача ОСОБА_1 мав обов`язок перерахувати державний виконавець.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» про стягнення грошових коштів, не підлягають задоволенню судом.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 141, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про стягнення грошових коштів, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Повний текст судового рішення складено 22 червня 2021 року.

Суддя К.Г. Плахотнюк