Справа № 454/1812/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 лютого 2021 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокаль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів-,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів з наступних підстав :

Згідно рішення Сокальського районного суду Львівської області від 03.06.2014 року у цивільній справі №454/1384/14-ц вирішено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 550 (п`ятсот п`ятдесят) гривень щомісячно, починаючи з 16.05.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Також цим же рішенням суду шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Відповідач по справі має доходи, працює за кордоном, однак місце праці ОСОБА_1 не відомо. Сплачує аліменти в сумі 550 гривень в місяць на утримання сина. Це фактично дуже маленька сума коштів.

Позивач працює продавцем в магазині і в неї мінімальна заробітна плата. Це є дуже маленька сума доходів для неї і сина з врахуванням аліментів.

Як видно з вищевикладеного на її плечах лежить обов`язок утримувати сина, позивач вимушена самостійно піклуватись про забезпечення його усім необхідним. ОСОБА_1 розуміє, що відповідач не хоче забезпечувати сина належним чином матеріально, але подаючи цей позов позивач спирається на інтереси дитини, намагається зробити все для того, щоб син мав все необхідне, чого погребують діти його віку.

У зв`язку із чим і звертається до суду з проханням стягувати примусово із усіх видів доходів ОСОБА_2 кошти на утримання сина ОСОБА_3 .

Вважає, що розмір аліментів має бути визначений у відповідності до ст. 183 СК України, тобто у частці від заробітку відповідача з врахуванням його матеріального стану, а саме в 1/4 частині всіх видів його заробітку, але не менше як 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, звертає увагу суду на те, що відповідач може сплачувати такі аліменти на утримання сина, оскільки він здоровий, не має неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов`язкового утримання з його боку.

Позивачем згідно договору про надання правої допомоги оплачено послуги адвоката в сумі 2000 (дві тисячі) грн..

В порядку ст.175 ч.3 п.10 ЦПК України підтверджує, що нею позивачем по справі не подано іншого позову до цього ж відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибула, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задоволити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, однак належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду.

Суд, беручи до уваги підтримання позивачем позовних вимог у заявленому розмірі, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

За змістом ст.ст.12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно до свідоцтва про народження вбачається, що у сторін на утриманні є син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про що зроблено відповідний актовий запис №206 та видано свідоцтво серії НОМЕР_1 .

Відповідно до Рішення Сокальського районного суду від 03.06.2014 року вбачається, що шлюб між сторонами було розірвано, а також визначено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина в розмірі 550,00 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно ч.1 та ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

В абз.4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 наголошується, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує положення ч.1 ст.182 СК України.

При цьому суд виходить з того, що судом встановлено, що сторони у справі є розлучені і інших сімей не утворили, сторони є батьками однієї малолітньої дитини, яка проживає з позивачкою. Судом встановлено також, що позивач є продавцем , а відповідач не працює , отже, позивач отримує доходи; відповідач має нестабільний мінливий дохід, що є підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні зазначеного розміру аліментів суд виходить із встановлених обставин у справі. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є молодим працездатним чоловіком, відомостей про незадовільний стан його здоров`я суду не надано. Спільний син сторін у справі проживає разом із позивачкою, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини. Серед іншого суд враховує стан здоров`я позивачки, матеріальне становище дитини та платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення.

Проаналізував добуті докази в їх сукупності, суд вважає наявними підстави відповідно до ч.2 ст.184 СК України для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання їх малолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1250 грн., починаючи з 17 червня 2020 року, оскільки такий розмір аліментів згідно відомостей про доходи відповідача, на переконання суду, ОСОБА_2 взмозі сплачувати наразі, і такий розмір аліментів є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

В той же час, суд вважає необґрунтованим та недоведеними з боку позивачки розмір аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки відповідач по справі офіційно не працює, та позивачем не подано довідки про доходи ОСОБА_2 ..

Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена статтею 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У цій статті закріплюється одна з характерних ознак батьківських прав та обов`язків - їх належність однаковою мірою обом батькам. Концепція рівності ґрунтується на одному з основних принципів сімейного права України - принципі рівності чоловіка та жінки.

Відповідно до статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Жодних доказів, які б підтверджували розмір витрат на дитину, позивачем на надано, а рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

При цьому суд враховує, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» становить 2218 грн.

Суд надає оцінку тому, що поняття «мінімум» визначає крайню межу, а частина друга статті 182 СК України зобов`язує встановити розмір аліментів необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

В даному контексті суд пов`язує поняття гармонійного розвитку із процесом виховання дитини, як всебічно та гармонійно розвиненої особистості - члена суспільства у демократичній державі, якою проголошена Україна. Такий процес можливий лише при повній взаємодії всіх ланок суспільства: сім`ї, навчально-виховних закладів, громадських формувань, спеціальних інституцій держави. І лише комплексний підхід може принести очікувані результати. Він передбачає забезпечення єдності вимог у системі всебічного гармонійного виховання, а також єдності й узгодженості форм, засобів і методів впливу на особистість та включає завдання морального, розумового й фізичного виховання.

Суд доходить висновку, що при встановлених у цій справі обставинах, зважаючи на відсутність доказів щомісячних витрат на дітей, розмір аліментів у сумі 1250 гривень щомісячно є достатнім та справедливим по відношенню до всіх осіб, права яких зачіпляються при розгляді цієї справи.

При цьому суд враховує можливість зменшення або збільшення розміру аліментів за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених законом. Вказане право закріплене статтею 192 ЦПК України.

Також Суд враховує те що позивачем не подано довідки про доходи відповідача, та те що він дійсно працює.

Суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів у розмірі більшому ніж 1250 гривень при встановлених у справі обставинах може трактуватись як безпідставне позбавлення його права власності на частину зароблених ним коштів.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн.

Керуючись ст.ст.5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265, 280, 282 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити частково.

Змінити розмір стягнення аліментів з ОСОБА_2 згідно рішення Сокальського районного суду Львівської області від 03.06.2014 року у справі № 454/1384/14-ц та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 РНОКПП - НОМЕР_2 на користь - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та проживаючої АДРЕСА_2 РНОКПП - НОМЕР_3 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1250 гривень на дитину щомісяця але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку , починаючи з дати подачі позову до суду 17.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення суми аліментів за місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн. 00 коп

Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подано до Сокальського районного суду в 30-денний строк з дня отримання його копії.

Головуючий: О. А. Веремчук