СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 753/23636/19

пр. № 2/759/721/21

16 лютого 2021 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Коваль О.А.
при секретарі Проневич В.В.
за участю представника позивача та відповідача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди, завданої державі військовослужбовцем під час проходження військової служби,
В С Т А Н О В И В:
Представник Військової частини НОМЕР_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої державі військовослужбовцем під час проходження військової служби. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно звіту про результати внутрішнього фінансовго аудиту та аудиту відповідальності фінансово-господарчої діяльності військової частини НОМЕР_1 , № 334/3/2/83аз від 17.10.2017 року, за період з 01.11.2014 по 01.05.2017 було виявлено факти незаконної виплати грошового забезпечення. В окремих випадках було утримано грошову премію в повному обсязі за самовільне залишення частини, проте через несвоєчасне проведення цих фактів добовими наказами було здійснено переплати через не зняття із усіх видів забезпечення. Внаслідок неналежного виконання службових обов`язків тимчасово виконуючим обов`язки начальника штабу-першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_1 виникла переплата грошового забезпечення на загальну суму 11 294,08 грн. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача вказану суму в судовому порядку.
Ухвалою судді від 10.02.2020 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до доповіді командира військової частини НОМЕР_1 від 14.12.2018 пункти наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 20.02.2017 № 298 та від 11.10.2018 № 427 щодо притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності було скасовано відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.12.2018 № 532. Таким чином позивач посилається на офіційно скасовані пункти наказу, що обумовлює безпідставність і необґрунтованість позовних вимог, а тому відповідач просить в задоволенні позову відмовити.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити в позові з підстав викладених у відзиві.
Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 139 від 22.07.2016 вважати таким, що вибув, старшого лейтенанта ОСОБА_1 , начальника інформаційно-аналітичної групи штабу військової частини НОМЕР_1 , направити для подальшого проходження служби до Служби Безпеки України, вважати таким, що посаду і справи здав і вибув до нового місця служби м. Київ.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 427 від 11.10.2018 про підсумки розслідування відносно перевиплат грошового забезпечення посадовими особами військової частини НОМЕР_1 у розмірі 158 410,67 грн., здійснених в проміжок часу з 01.11.2014 по 01.05.2017, наказано начальнику фінансово-економічної служби внести до книги обліку грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 завдану державі матеріальну шкоду відносно старшого лейтенанта ОСОБА_1 на суму 11 294, 08 грн.
Як вбачається з листа командира військової частини НОМЕР_2 № 78/1420 від 14.12.2018 відповідно доповіді командира військової частини НОМЕР_1 від 14.12.2018 пункти наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 20.02.2017 № 298 та від 11.10.2018 № 427 щодо притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності було скасовано відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.12.2018 № 532.
За приписами статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
За змістом статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» продовольче забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Позивачем не доведено належними та допустимими доказами свої позовні вимоги, зокрема, що відповідач вчинив дії по заподіянню матеріальної шкоди військовій частині НОМЕР_1 , оскільки в обгрунтування своїх вимог позивач посилається на офіційно скасовані пункти наказу, що обумовлює безпідставність і необґрунтованість позовних вимог. Інших переконливих доказів, які б свідчили про обгрунтованість позовних вимог , суду надано не було, в судовому заіданні не зазначено.
Таким чином, враховуючи вищенаведені норми законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 12, 13, 76-83, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ :
Позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої державі військовослужбовцем під час проходження військової служби, залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.
Рішення суду на бирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 цього Кодексу.

Суддя Коваль О.А.