Справа № 276/471/17
Провадження по справі №2/276/79/21
13 липня 2021 року смт. Хорошів
Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Збаражського А.М.,
за участю секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» в особі Філії «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій,
Публічне акціонерне товариство «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» (у подальшому перейменовано на акціонерне товариство «Об`єднана гірничо-хімічна компанія») в особі Філії «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» звернулось в суд з даним позовом вказуючи, що на балансі та утриманні філії «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» публічного акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» знаходився робітничий гуртожиток сімейного типу, який належить до державного відомчого житлового фонду, входить до складу цілісного майнового комплексу позивача та розташований за адресою: АДРЕСА_1 . За позивачем гуртожиток зареєстрований на праві господарського відання. Рахунок на оплату за проживання в гуртожитку виставляється відповідно до калькуляції плати за проживання в гуртожитку, затвердженої позивачем у встановленому порядку. Плата за користування гуртожитком включає електроенергію, тепловодопостачання та інші складові, що видно з розрахунку-калькуляції. Так, відповідач, який зареєстрований в кімнаті № 4 гуртожитку, починаючи з лютого 2015 року не своєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату за житлову площу та комунальні послуги, внаслідок чого у творився борг перед позивачем.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, заперечень проти розгляду справи в заочному порядку не надіслав. Позивачем надано копію наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1955 від 22.12.2018, згідно з яким змінено тип Публічного акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» з публічного на приватне, перейменовано вказану юридичну особу в Акціонерне товариство «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», яке є правонаступником позивача.
Відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив до суду не подав.
За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст.224 ЦПК України.
У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про жилово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
У примірному положенні про гуртожитки, затвердженому Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27 квітня 2015 року N 84, а саме в п. 2 ч. 4 та в ч. 7 розділу III Користування жилою площею в гуртожитку, зазначено, що особи, які проживають у гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у зв`язку з проживанням у гуртожитку.
Відповідна норма зазначена також в правилах проживання та внутрішнього розпорядку в гуртожитку філії «Іршанський ГЗК», а саме в п. 5.3. Розділу 5 Мешканці гуртожитку зобов`язані своєчасно вносити плату у встановлених розмірах за користування гуртожитком та спожиті житлово-комунальні послуги та Розділі 8. Плата за користування жилою площею в гуртожитку і за комунальні послуги.
Так, в п. 8.4. Розділу 8 Правил, плата за проживання в робітничому гуртожитку сімейного типу здійснюється відповідно до розрахунку-калькуляції, затвердженому директором філії «Іршанський ГЗК» та вноситься не пізніше десятого числа місяця наступного за оплачуваним.
Особи винні в порушенні правил проживання в гуртожитку, несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України (п. 10.1 Розділу 10 Правил).
Частиною 2статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань, повинен сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі, що зазначено в постанові Верховного суду України від 30.10.2013 року по справі №6-59цс13.
Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.
Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.
Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.
Відповідно до розрахунків представлених позивачем, 3% річних від суми заборгованості становить 35,84 грн., інфляційні витрати складають 390,61 грн., пеня 651,93 гривень.
Згідно із ч. 3, 4 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзив чи заперечення проти позову не надав, позовні вимоги не спростував.
Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 1600,00 гривень.
Керуючись ст.ст.212- 215,224-228 ЦПК України, ст.ст.611,625 ЦК України,ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», суд -
Позов акціонерного товариства «Обєднана гірничо-хімічна компанія» в особі Філії «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» задовольнити.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: акціонерне товариство «Обєднана гірничо-хімічна компанія», місцезнаходження: вул.Сурікова, 3, м.Київ; Код .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя А.М. Збаражський