ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року м. Херсон

справа № 766/2306/19

провадження № 22-ц/819/285/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Кузнєцової О.А.,
суддів:Вейтас І.В .,
Семиженка Г.В.,
секретарПлохотніченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Ус О.В. від 26 листопада 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Байєр», треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка", про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Байєр», третя особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 17 серпня 2018 року приблизно о 14 год. 20 хв. внаслідок дій, створених третьою особою ОСОБА_2 у вигляді спричинення аварійної обстановки через порушення ПДР України, які вимусили його під час керування належним йому транспортним засобом змінити швидкість напрямку руху з поворотом праворуч, для уникнення зіткнення та спричинити наїзд на бордюр, який відділяє дорогу від тротуару. Водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом, що належить відповідачу ТОВ «Байєр». Внаслідок даної події було пошкоджено його транспортний засіб, що був оглянутий 18 грудня 2018 року, та за висновком товарознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту складає 10 716,40 грн. Крім того, у його витрати входить вартість товарознавчого дослідження 1 492,50 грн., вартість огляду авто 100,00 грн. та 60,00 грн. - надіслання повідомлення відповідачу.

На підставі наведеного, посилаючись на ст.ст.1187,1172 ЦК України, позивач просив суд стягнути з ТОВ «Байєр» на його користь загальний розмір шкоди в сумі 12 368,90 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13 січня 2020 року залучено до участі у справі третю особу без самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (а.с.136).

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 26 листопада 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, та таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням всіх фактичних обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги є аналогічними позовним вимогам. Зокрема апелянтом зазначається, що саме порушення вимог п.2.2.(б), 10.2, 12.1 Правил дорожнього руху України ОСОБА_2 привело до створення аварійної обстановки, що перебуває у причинному зв`язку з пошкодженням його автомобіля. Ним в установленому порядку доведено наявність безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між завданими збитками та діями ОСОБА_2 , а саме: неправомірність поведінки і вина завдавача шкоди підтверджується постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 12 вересня 2018 року відносно ОСОБА_2 , яка набрала чинності, а розмір заподіяної шкоди визначений у Висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу від 29 грудня 2018 року.

У відзиві на скаргу ТОВ «Байєр», посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність рішення, просить скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у визначених цивільним процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для його задоволення, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності вини у вчиненні ДТП саме ОСОБА_2 , доказів заподіяння шкоди транспортному засобу FORD FIESTA, д.н. НОМЕР_1 17.08.2018 року, позивач не скористувався правом заявлення клопотання щодо призначення автотехнічної експертизи для встановлення факту причинного зв`язку між діями ОСОБА_2 та отриманням транспортним засобом FORD FIESTA, д.н. НОМЕР_1 17.08.2018 р. механічних ушкоджень.

Проте колегія суддів не погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 12 вересня 2018 року у справі №766/16348/18 визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. Постановою встановлено, що ОСОБА_2 17.08.2018 року о 14 год. 20 хв. у м. Херсоні по вул. Комкова, 80-а, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN AMAROK, д.н. НОМЕР_2 ,, в порушення вимог п. 2.3 (б), 10.2, 12.1 ПДР України, здійснюючи виїзд з прилеглої території, був неуважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не надав перевагу в русі транспортному засобу FORD FIESTA, д.н. НОМЕР_1 , внаслідок чого змусив останнього змінити швидкість та напрямок руху з поворотом вправо, тобто створив аварійну обстановку та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.122 КУпАП. ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, у скоєному щиро розкаявся. Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КупАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №341702 від 17.08.2018 року, схемою ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_1 . Постанова набула законної сили 25.09.2018 р. (а.с.10-11).

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.09.2018 року у справі №766/16387/18, провадження по адміністративним матеріалам відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Даною постановою встановлено, що ОСОБА_1 17.08.2018 р. о 14 год. 20 хв.. керуючи транспортним засобом FORD FIESTA, д.н. НОМЕР_1 по вул. Комкова, 80а в м. Херсоні, будучи неуважним, не врахувавши дорожньої обстановки, що склалась, не обравши безпечну швидкість для руху, скоїв наїзд на бордюрний камінь, в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3 б, 12.1 ПДР України. В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, пояснивши, що рухаючись на своєму авто в напрямку вул.Садової, на його смугу руху раптово виїхав автомобіль "Volkswagen", у зв`язку з чим, щоб уникнути зіткнення з ним, йому довелось різко змінити траєкторію руху, у зв`язку з чим здійснив наїзд на бордюрний камінь. З письмових пояснень свідка ОСОБА_2 вбачається, що 17.08.18 року о 14:30 год. він, виїжджаючи на своєму авто "Volkswagen Amarok" д/н " НОМЕР_2 " з парковки "АТБ" на вул.Комкова у напрямку вул.Садової в м.Херсоні. Надавши дорогу автомобілям, які наближались до нього, він почав рух, де раптово побачив т/з «FORD FIESTA» д/н « НОМЕР_1 », який наближався з правої сторони та різко змінив траєкторію руху, щоб уникнути зіткнення, тобто прийняв вправо, внаслідок чого здійснив наїзд на бардюрний камінь. Свою провину у вказаному ДТП визнає. Постанова набрала законної сили 25.09.2018 р. (а.с.12).

Згідно довідки № 598 від 09.10.2020 року ОСОБА_2 є працівником ТОВ «Байєр» та у момент створення ним аварійної ситуації, о 14 год. 20 хв. 17.08.2018 року виконував свої трудові обов`язки (а.с.189).

На підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу транспортний засіб FORD FIESTA, д.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 а.с. 9).

12.12.2018 року на адресу ТОВ "Байєр" ОСОБА_1 надіслано лист, у якому він повідомляє про проведення 18.12.2018 року огляду його пошкодженого автомобіля з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в результаті ДТП, що сталось з участю їх автомобіля. Пропонував представнику, уповноваженим належним чином прибути на огляд автомобіля, в разі не прибуття огляд буде проведено без їх участі (а.с. 15).

Вказаний лист надіслано засобом Нова Пошта 12.12.2018 року, вартість доставки склала 60,00 грн., що підтверджено заявою на переказ готівки № від 12.12.2018 року (а.с.16).

Згідно наряду-замовлення №ДЧ-0000042 від 18.12.2018 року на надання послуг з технічного обслуговування і ремонту ФОП ОСОБА_3 , проведено огляд авто FORD FIESTA, д.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , сума огляду склала 100,00 грн. 18.12.2018 р. ОСОБА_1 сплачено на користь ФОП ОСОБА_3 100,00 грн. за замовлення №42 від 18.12.2018 року, що підтверджено квитанцією №53 від 18.12.2018 року (а.с.13,14).

Згідно висновку №АВэ-558 №491127, складеного 29.12.2018 року експертом-товарознавцем ОСОБА_4 , визначено вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля Ford Fiesta 1,25і, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , внаслідок його пошкодження 17.09.2018 року в результаті ДТП, в цінах станом на час завершення вказаного дослідження, в розмірі 10 716,40 грн. Ринкова вартість легкового автомобіля Ford Fiesta 1,25і, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент пошкодження складає 178712,81 грн. Вартість матеріального збитку, спричиненого з технічної точки зору власнику легкового автомобіля Ford Fiesta 1,25і, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , внаслідок його пошкодження 17.09.2018 року в результаті ДТП, в цінах станом на час завершення виконання дослідження, складає 5 436,58 грн. (а.с. 17-33).

За проведення експертного дослідження ОСОБА_1 сплачено на користь Торгово-промислової палати 1 492,50 грн., що підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордера №901 від 18.12.2019 року (а.с. 34).

З листа №9625 від 19.12.2018 року ПрАТ "СК "Уніка", направленного на адресу ОСОБА_1 та ТОВ "Байєр", вбачається, що 21 серпня 2018 року ОСОБА_1 звертався до ПрАТ «СК «Уніка» з заявою щодо виплати страхового відшкодування у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу FORD FIESTA, д.р.н. НОМЕР_1 внаслідок пригоди, що сталася 17.08.2018 року за участю забезпеченого транспортного засобу VOLKSWAGEN AMAROK, д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , відповідальність якого застрахована за Полісом ОСЦПВ №АМ/2533682. Страхова компанія повідомила, що у неї відсутні будь-які документи щодо встановлення вини водія забезпеченого транспортного засобу VOLKSWAGEN AMAROK, д.н. НОМЕР_2 за випадком 17.08.2018 року, що передбачена ст. 124 КУпАП, а відтак, констатовано відсутність правових підстав для визнання заявленої події страховим випадком та здійснення сплати страхового відшкодування по заявленому випадку (а.с.47).

З висновку №АВэ-558 №491692 складеного 29.12.2018 р. експертом-товарознавцем ОСОБА_4 , встановлено, що вона містить ті самі відомості що і експертний висновок №АВэ-558 №491127 складений 29.12.2018 р., однак, у пунктах 1-3 висновків змінено дату пошкодження автомобіля на 17.08.2018 р. (а.с.93-104).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом № 1961-IV. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Такий правовий висновок сформулювала Велика Палата Верховного Суду у постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) та від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18).

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика.

Як вбачається з листа ПрАТ «СК «Уніка» цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у їхньому товаристві за Полісом ОСЦПВ №АМ/2533682. Страхова компанія відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з тим, що у неї відсутні будь-які документи щодо встановлення вини водія забезпеченого транспортного засобу VOLKSWAGEN AMAROK, д.н. НОМЕР_2 за випадком 17.08.2018 року, що передбачена ст. 124 КУпАП, а відтак, констатовано відсутність правових підстав для визнання заявленої події страховим випадком та здійснення сплати страхового відшкодування по заявленому випадку (а.с.47). Проте відмова строховика у виплаті страхового відшкодування та не визнання ним заявленої події страховим випадком не звільняє суд від обов`язку з`ясування та встановлення всіх обставин справи щодо можливості настання цивільно-правової відповідальності за скоєне правопорушення винної особи та, як наслідок і обов`язок страхової компанії, відшкодувати шкоду у разі її заподіяння майну позивача.

У зв`язку з наведеним та відповідно до п.1 ч.1 ст.189 ЦПК України суду слід було вирішити процесуальний статус страховика - ПрАТ «СК «Уніка».

Для вирішення питання про наявність підстав для відшкодування шкоди відповідачем, відповідальність якого застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, правове значення має чи виник у страховика обов`язок з виплати страхового відшкодування та чи отримав позивач страхове відшкодування від страхової компанії.

Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, судом хоча і встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована, разом з тим прийнято рішення без залучення до справи належного відповідача та з ігноруванням обставин страхування цивільної відповідальності.

Відповідно до ухвали суду від 13 січня 2020 року (а.с.136), було вирішено питання про залучення страховика, як третьої особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Проте суд першої інстанції, в порушення вимог вищезазначених норм, не вирішив в належний спосіб питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, не роз`яснив позивачу право заявляти клопотання про залучення до участі у справі співвідповідачем страхової компанії, в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, і не попередив його про наслідки вчинення або не вчинення цієї процесуальної дії.

Положеннями ч.1 ст.4, ст.12, 13 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів і на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Залучення до участі у справі співвідповідачів, заміна неналежного відповідача можливі лише при розгляді справи у суді першої інстанції за клопотанням самого позивача (ст. 51 ЦПК України).

Оскільки розгляд справи покладається на суд першої інстанції, а в апеляційному порядку здійснюється перевірка судового рішення, яким закінчено провадження в справі, під час апеляційного перегляду справи позивач не вправі змінювати позовні вимоги шляхом їх збільшення, апеляційний суд не може залучати до участі в справі іншого чи додаткового відповідача. Зміни у складі учасників процесу можуть мати місце на відповідній стадії процесу лише у прямо передбачених цивільним процесуальним законом випадках.

Так як згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню у зв`язку з незалученням до участі у справі належного відповідача, оскільки апеляційний суд на стадії апеляційного перегляду позбавлений можливості усунути допущені порушення вимог процесуального права і залучити до участі у справі належного відповідача, або співвідповідача.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не підлягають перевірці за наявності процесуальних порушень та не впливають на висновок про необхідність відмови у задоволенні позову. Позов у справі за відсутності належного відповідача або співвідповідача не міг бути вирішений по суті відповідно до закону незалежно від того, якими фактичними обставинами та правовими нормами він обґрунтовувався.

Оскільки судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, а суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості усунути такі порушення, ухвалене судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384,390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26 листопада 2020 року скасувати та постановити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Байєр», треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка", про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складання повного тексту судового рішення 05 березня 2021 року.

Головуючий О.А.Кузнєцова

Судді: І.В.Вейтас

Г.В.Семиженко