Провадження № 2/638/3377/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Подосокорської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа Четверта Харківська міська Державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини , -

ВСТАНОВИВ:

09.10.2020 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування якого зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_2 матір померла на непідконтрольній території, у зв`язку з чим було видано свідоцтво про смерть, органом, який не визнається державними органами України. Для встановлення факту смерті ОСОБА_2 позивач звернувся до суду з заявою. 02.03.2020 рішенням Харківського районного суду Харківської області встановлено факт смерті ОСОБА_2 05.03.2020 відділ реєстрації актів цивільного стану видане свідоцтво про смерть. Після смерті ОСОБА_2 , відкрилась спадщина, до складу якої входить недоотримана пенсія померлої. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем померлої, інших спадкоємців немає. У встановлений законом шестимісячний строк позивач був позбавлений можливості звернтись до нотконтори із заявою про прийняття спадщини через поважні причини, які не залежать від його волі. ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та 08.03.2020 з м. Харкова поїхав у місто Алчевськ, який станом на теперішній час є тимчасово окупованої територією. Окрім того, постаново. Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 установлено на усій території України карантин, який неодноразово продовжувався. У зв`язку з карантинними заходами були закриті пункти пропуску для перетинання державного кордону України та припинено транспортне сполучення. Самопроголошеною владою м. Алчевська також було прийнято рішення про закриття міста Алчевськ для виїзду та в`їзду. У зв`язку з чим ОСОБА_1 був позбавлений можливості перетнути державний кордон України та звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_1 просить визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

28.10.2020 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова зазначену цивільну справу передано в Орджонікідзевський районний суд м. Харкова за підсудністю.

26.01.2021 до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Головним управлінням пенсійного фонду України в Харківській області подано відзив, у якому просили відмовити у задоволені позову, справу розглядати без представника ГУПФУ в Х/о.

Представник позивач ОСОБА_1 адвокат Лютянська Н.С. звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позов підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Харківської міської ради звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності ХМР.

Представник третьої особи Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 02.03.2020 у справі №635/1338/20 встановлено факт смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України в місті Алчевськ Луганської області (а.с.54-58).

На підставі зазначеного рішення суду 05.03.2020 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Лютину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) видано свідоцтво серія НОМЕР_1 про смерть ОСОБА_2 (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина. За життя спадкодавця, ним не був складений заповіт.

Отже, за відсутності заповіту має місце спадкування за законом.

Померла ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 , копією паспорту позивача та копією паспорту померлої ОСОБА_2 (а.с. 8-9, 34-36, 48)

Отже, позивач належить до спадкоємців першої черги.

Маючи намір прийняти спадщину позивач звернувся до нотаріальної контори. Постановою Четвертою Харківської міської державної нотаріальної контори від 18.09.2020 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк на не був зареєстрований зі спадкоємцем на час відкриття спадщини (а.с. 53).

З зазначеної постанови Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори від 18.09.2020 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась, з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини ніхто не звертався, заповіт спадкодавець не складав.

Приписами ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Ч. 1 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Строк для прийняття спадщини сплинув 20.07.2020.

Згідно ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст.1272 ЦК України, визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 пропустив строк на подачу заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини через те, що на момент смерті його матір ОСОБА_2 мешкала у місті Алчевськ Луганської область. Зазначене місто відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 віднесене до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. У ОСОБА_1 виникли труднощі через отримання свідоцтва про смерть матері, для отримання якого необхідно було спочатку отримати лікарське свідоцтво про смерть, а у подальшому звернутись до суду з заявою про встановлення факту смерті на окупованій території. Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 установлено на усій території України карантин, який неодноразово продовжувався. У зв`язку з карантинними заходами були закриті пункти пропуску для перетинання державного кордону України та припинено транспортне сполучення. Самопроголошеною владою м. Алчевська також було прийнято рішення про закриття міста Алчевськ для виїзду та в`їзду

Від прийняття спадщини після померлої матері позивач не відмовився.

В зв`язку з чим, суд визнає причини пропуску подання заяви позивачем про прийняття спадщини поважними та встановлює додатковий строк для прийнятті спадщини.

Окрім того суд зазначає, що строк для подання заяви для прийняття спадщини сплив 20.07.2020. З копії постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса 18.09.2020, тобто пропуск строку для прийняття спадщини становить шістдесят два дні, що у сукупності з іншими обставинами справи, вказує наявність підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, оскільки визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини, пропущено позивачем із поважних, незалежних від позивача причин.

Норми європейського законодавства щодо прав людини встановлюють, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці Європейського суду з прав людини на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»).

Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позбавлення позивачки права на спадщину буде занадто надмірним тягарем, що не є пропорційним меті законодавчого обмеження строку подання заяви про прийняття спадщини, відтак, буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичної особи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №761/42165/17-ц від 28 жовтня 2019 року.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

На підставі рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини спадкоємець повинен у визначений судом строк звернутися до нотаріальної контори та подати відповідну заяву, після чого він буде вважатися таким, що прийняв спадщину.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 90, 92, 95, 141, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268.208-282ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа Четверта Харківська міська Державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 строк для прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у 2 (два) місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 25.06.2021.

Сторони:

Позивач- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований АДРЕСА_1 , як тимчасово переміщена особа зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, , місцерозташування місто Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під, 61022.

Відповідач Харківська міська рада, , місцерозташування місто Харків, майдан Конституції, 7, 61200.

СУДДЯ: І.В. СЕМІРЯД