Справа № 2-4680/2010
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., при секретарі Вангородській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про заміну сторони виконавчого провадження, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

11.06.2021 року заступник начальника Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернулася до суду з даною заявою мотивуючи тим, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4680, виданого 12.08.2010 Білоцерківським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 270963,56 грн. З метою забезпечення виконання рішення суду, на майно боржника було накладено арешт та здійснено опис земельної ділянки, належної ОСОБА_2 , яка розташована на території Матюшівської сільської ради, площею 2,1279 га, кадастровий номер :03:008:0043, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На період дії мораторію, зазначена земельна ділянка на реалізацію не передавалася. В результаті вжитих державним виконавцем заходів, стало відомо, що боржник помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 9 від 07.06.2017 року. Відомостей щодо спадкоємців боржника до відділу не надходило, в зв`язку із чим до державної нотаріальної контори направлялися відповідні запити. 06.04.2021 до відділу надійшла заява щодо зняття арешту з майна ОСОБА_2 , від спадкоємця боржника - ОСОБА_3 , до якої було додано копії документів, що підтверджують вступ у право на спадщину. Тому, у порядку ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 442 ЦПК України просила замінити сторону виконавчого провадження № 34078903 з примусового виконання в/л №2-4680, виданого 12.08.2010 Білоцерківським міськрайонним судом, а саме: боржника - ОСОБА_2 на спадкоємця померлого - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

14.07.2021 року ОСОБА_3 подала до суду заперечення проти заяви щодо заміни сторони виконавчого провадження мотивуючи тим, що вона 05.04.2021 року до органу виконавчої служби подала звернення щодо закінчення виконавчих проваджень № 2-4680; №357/2143/15-п; №357/609/15-п; №357/2571/15-п стосовно ОСОБА_2 у зв`язку із його смертю та в порядку вимог п.3 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, до звернення додала копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , копію постанови та повідомлення нотаріуса. 02.06.2021 року Білоцерківським РВ ДВС ЦМУ МЮ за особистим її зверненням, їй особисто в руки надано відповідь, у якій зазначається, що відповідно до ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», будь-яка інформація в межах виконавчого провадження, надається виключно сторонам виконавчого провадження та їх законним представникам. Крім того, їй усно повідомлено, що вона станом на 02.06.2021 року є стороною (боржником) у виконавчому провадженні. При цьому, питання щодо закінчення виконавчого провадження посадовими особами органу виконавчої служби не вирішено, що суперечить вимогам ч.2 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки інформацію про обставини смерті ОСОБА_2 посадовим особам органу виконавчої служби було надано, але постанови про закінчення виконавчого провадження останніми не винесено. Вона не подавала заяви до органу ДВС про заміну сторони виконавчого провадження, а подала заяву про закриття виконавчого провадження стосовно ОСОБА_2 в порядку вимог п. 3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувана чи боржника. Крім того, вирішення судом питання про визначення правонаступника сторони у виконавчому провадженні здійснюється, зокрема, на підставі надання до суду договору про заміну кредитора або боржника в цивільно - правовому зобов`язані, свідоцтва про право на спадщину, документа про реорганізацію юридичної особи і та інше. Враховуючи те, що справа не містить відомостей про те, хто із спадкоємців прийняв спадщину, обсяг одержаного у спадщину майна, розмір часток у спадковому майні, вартість рухомого чи нерухомого майна та у спадкоємця відсутнє свідоцтво про право на спадщину, відсутні правові підстави для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження, тому просила у задоволенні даної заяви відмовити.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату,час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, при вирішені заяви виходить з наступного.

Встановлено, що 14.06.2010 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, яке набрало законної сили 24.06.2010 року, у справі № 2-4680/2009 (а.с.112-113), задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу, та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в розмірі 269 000 грн. та судові витрати по справі в розмірі 1963,56 грн., всього 270 963,56 грн. На підставі даного рішення 12.08.2010 року судом видано виконавчий лист ( а.с. 118) та 17.08.2012 року державним виконавцем районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Овдієнко Я.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 34078903 ( а.с.119).

З матеріалів доданих до заяви ( а.с.120-124) вбачається, що 06.11.2007 року на ім`я ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :03:008:0043, площею 2,1279 га, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

06.04.2021 року до Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернулася ОСОБА_3 із заявою, в якій зазначила, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому просила винести постанови про закриття виконавчих проваджень № 357/2143/15-п, № 357/609/15-п, № 357/2571/15-п щодо стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у вигляді штрафу та судового збору та вирішити питання щодо зняття арешту з нерухомого майна боржника для можливості оформлення спадкових прав. До даної заяви ОСОБА_3 додала копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , копію повідомлення нотаріуса та копію постанови нотаріуса.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ( а.с.121), ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 49 років в селі Матюші Білоцерківського району Київської області помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З повідомлення № 356/02-14 від 18.04.2018 року, виданого приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу в Київській області Дерун Каріною Анатоліївною ( а.с.123), вбачається, що в провадженні нотаріуса знаходиться спадкова справа щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , який на час смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку із зверненням спадкоємця за законом повідомляє, що станом на 18.04.2018 року ОСОБА_3 є єдиною спадкоємицею по даній справі, так як до сплину шестимісячного терміну з моменту відкриття спадщини заяв про її прийняття за законом та за заповітом, від інших громадян не надходило.

Також, 18.04.2018 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу в Київській області Дерун Каріною Анатоліївною винесено постанову № 358/02-31 (а.с.124), відповідно до якої, ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого у грудні 2016 року ОСОБА_2 , та у проведенні будь яких дій, пов`язаних з видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із тим, що при перевірці в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було виявлено арешт нерухомого майна ( РНО: 10404817).

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Разом з тим, Білоцерківським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не надано до суду заяви сторони виконавчого провадження про заміну боржника - ОСОБА_2 його правонаступником.

Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За частиною першою статті 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною першою статті 1297 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження необхідно встановити коло всіх спадкоємців померлого боржника, які прийняли спадщину (за законом або за заповітом).

Однак, до суду не надано доказів щодо кола спадкоємців померлого у грудні 2016 року ОСОБА_2 , які прийняли спадщину (за законом або за заповітом).

Згідно із частиною першою статті 1281 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (частини друга та третя статті 1281 ЦК України). Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (частина четверта вказаної статті 1281 Кодексу).

Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Звідси обов`язок спадкоємців боржника перед кредиторами спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦКУкраїни, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

В даному випадку до суду не надано доказів щодо отримання ОСОБА_3 у спадщину майна спадкодавця ОСОБА_2 із зазначенням його вартості, а у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, отже вона на даний час не набула статусу спадкоємця.

Оскільки зі смертю боржника грошові зобов`язання включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців боржника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються ст. 1281 і 1282 ЦК України.

Ст. 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до боргових зобов`язань. Сплив цих строків має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а також припинення таких зобов`язань (подібний правовий висновок викладено у пункті 39 постанови Великої Палати Верховного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (провадження 14-397цс19)).

Отже, сплив строків, визначених частиною четвертою ст. 1281 ЦК України, має своїм наслідком і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права.

За змістом частин першої - третьої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) , визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Викладене дає підстави для висновку про те, що не визначення вартості успадкованого майна не впливає на вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Водночас, для вирішення питання щодо заміни боржника у виконавчому провадженні відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України є необхідним визначити розмір боргу, який відповідає частці спадкоємця у спадщині, та вказати, що така заміна здійснюється у межах вартості майна, одержаного у спадщину, однак до суду не надано відповідних доказів, які у своїй сукупності дають змогу встановити обставини справи на підтвердження вимог даної заяви.

За вказаних обставин відповідно до положень статті 1281 ЦК України саме ОСОБА_1 повинна пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (або ж з дня, коли вона дізналася про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину).

Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII, передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону № 1404-VIII, та пункту 6 розділу І Інструкції під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (пункт 3 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII, ).

Згідно з абзацом другим пункту 1 розділу II Інструкції виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону № 1404-VIII, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, у тому числі, у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

У свою чергу частиною п`ятою статті 15 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У силу пунктів 12, 13 Інструкції у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувану чи до суду.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом № 1404-VIII.

Згідно з пунктом 3 частини першої та другої статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Закінчення виконавчого провадження без належних правових підстав грубо порушує права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення.

Із зазначеного нормативного регулювання випливає, що, дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій.

Отримавши дані про смерть фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець має отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись відповідно до пункту З частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану згідно з компетенцією останнього, визначеного Законом України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину.

Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Вказані висновки узгоджуються з висновками, висланими у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 року у справі № 916/617/17, провадження № 12-48гс20.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про заміну сторони виконавчого провадження, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу, не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 353,442 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про заміну сторони виконавчого провадження, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала складена 16.07.2021 року.

СуддяО. В. Бондаренко