Справа № 351/176/16-ц
Провадження № 6/351/13/21
У Х В А Л А

19 лютого 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді Сегіна І.Р.,

секретар Маланчук С.Г.

розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатіва Олекси Любомировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець Ігнатів О.Л. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, громадянина України ОСОБА_1 , без вилучення паспорту громадянина України, посилаючись на те, що на виконанні у приватного виконавця округу Івано-Франківської області знаходиться виконавче провадження №61291192 з виконання виконавчого документа - виконавчого листа Снятинського районного суду Івано-Франківської області по справі №351/176/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 жителя смт. Заболотів Снятинського району Івано-Франківської області заборгованості по отриманому кредиту в користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк».

Приватний виконавець зазначає, що боржником Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на виконання зобов`язання не здійснено, при цьому під час виконання рішення суду приватним виконавцем встановлено; що майно, належне боржнику на праві власності , на яке б можна було звернути стягнення відсутнє.

Виконавцем на адресу боржника направлялись виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак боржник на виклики не з`являється, про причини неявки приватного виконавця не повідомляє. приватним виконавцем було здійснено виїзд по місцю проживання боржника, під час якого боржник особисто вчинив запис в акті приватного виконавця, яким зобов`язався погасити борг на протязі шести місяців до кінця 2020 року, однак станом на сьогоднішній день боржником зобов`язання так і не виконано. При цьому приватним виконавцем із відповідей на запити про перетин кордону боржником ОСОБА_1 встановлено, що останній періодично виїжджає за межі України. А тому приватний виконавець, виходячи з того , що боржник самостійно зобов`язувався погашати борг перед АТ КБ «ПриватБанк» на протязі 6 місяців 2020 року, однак зобов`язання не виконав, при цьому систематично боржником здійснюється перетин кордону на нетривалий термін, що свідчить про наявність у боржника фінансових можливостей для погашення заборгованості, вважає, що боржник свідомо ухиляється від їх виконання.

Таким чином Приватний виконавець, з метою реальною виконання рішення, просить суд обмежити у виїзду за межі України до виконання взятих па себе зобов`язань боржника ОСОБА_1 , без вилучення паспорту громадянина України.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.

Згідно з пунктом 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Отже, зазначені норми Закону надають право державному виконавцю звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України лише у випадку ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань, покладених на нього відповідними рішеннями.

при цьому, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Крім того, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

При цьому ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обов`язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

За змістом п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Відповідно до висновків, викладених ВCУ при проведенні аналізу судової практики від 1 лютого 2013 року щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Таким чином особа, яка має невиконані договірні, аліментні та ін. зобов`язання за судовим рішенням або рішенням іншого органу (посадової особи), не може вважатися винною та бути позбавленою конституційного права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання та права вільно залишати територію України (ст. 33 Конституції України).

Тільки у разі недоведення боржником своєї вини та ухилення від виконання зобов`язання суд може тимчасово обмежити особу в праві виїзду за межі України, причому на момент звернення до суду з поданням державного виконавця факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та доведеним, що має вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

В матеріалах даного подання відсутні докази належного вручення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження, а також, у поданні відсутні документи, які б свідчили про здійснення відповідних виконавчих дій щодо сплати боржником суми заборгованості та докази, які б давали підстави вважати, що боржник ОСОБА_1 саме з метою уникнення від виконання своїх зобов`язань переодично виїжджає за межі України, а також, що ОСОБА_1 має намір виїхати за кордон на постійне місце проживання

Крім того у матеріалах справи відсутні докази проведення виконавцем дій для розшуку та встановлення, належного боржнику рухомого чи нерухомого майна, зокрема транспортних засобів, та наявності у боржника рахунків у банківських установах, на які можна звернути стягнення.

Таким чином, встановлено, що у матеріалах подання відсутні будь-які об`єктивні, беззаперечні докази на підтвердження того, що боржник ухиляється від виконання своїх зобов`язань або вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють його виконання.

При цьому згідно зі ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

В силу вимог ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

З огляду на те, що судом не встановлено ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань, суд приходить до висновку, що підстав для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України не має.

Керуючись ст. 258-260, 353, 441 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатіва Олекси Любомировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , без вилучення паспорта громадянина України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: І.Р.Сегін