Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2021 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Карабак Л.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 стягнення заборгованості за комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

У січня 2021 року «МТМ» звернувся до суду з позовом, про стягнення з відповідача заборгованості за комунальні послуги заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

В позові зазначає, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , за період з 01.10.2015 по 01.01.2021 року позивач надав відповідачам послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води на загальну суму 66796,57 грн.

Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р. передбачено, що плата за надані послуги вноситься щомісячно.

Посилаючись на те,що відповідачі є споживачами послуг за адресою АДРЕСА_1 , цей факт є безспірним та беззаперечним, позивач просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у сумі 66796,57 грн. та судові витрати.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 01.02.2021 року.

Відповідно до ст.274 ч.1 п.2 ЦПК України,справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач, відзив на позовну заяву не подав.

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами,за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше.

Клопотань від учасників справи не надходило.

Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги»(Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 07.06.2018 року № 2454-VІІІ).

Згідно із частинами другими ст.21, 22 Закону «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання гарячої води повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, температури та величини тиску.

Виконавчий комітет Запорізької міської ради рішенням від 29 січня 2009 року № 25 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг», починаючи з 1 січня 2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності м. Запоріжжя, з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначив Концерн «МТМ» у будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ».

За змістом ст.12,13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є:власник,споживач,виконавець виробник,при чому виробник послуг може бути їх виконавцем.

З матеріалів справи встановлено,що між сторонами договір про надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води не укладався.

Відповідно до статті 7 цього Закону,споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними, та не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані послуги.

Відповідно до особового рахунку № НОМЕР_1 позивач надав відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на суму 92556,46 грн. Відповідач як споживач цих послуг здійснили оплату за надані послуги в повному обсязі частково в сумі13822,36 грн., субсидія складає 11937,53 грн. Загальна сума заборгованості складає66796,57 грн.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Пунктом 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року передбачено, що оплату послуг мають проводити всі зареєстровані у жилому приміщенні особи, крім випадків, коли вони тимчасово відсутні в ньому і подали письмову заяву та офіційний документ, що підтверджує відсутність.

Відповідач від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлявся, з заявою про його відсутність у квартирі до позивача не звертався, офіційний документ, що підтверджує його відсутність у житловому приміщенні, не надав, однак послуги за опалення та гаряче теплопостачання не оплачував в повному обсязі.

Крім того, ст. 322 ЦК України, ст. 162 ЖК України зобов`язує власника утримувати майно, що йому належить, та оплачувати комунальні послуги,якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 525, 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином з забороною односторонньої відмови від виконання умов договору.

З наведеного суд встановив, що відповідач, як споживач не позбавлений обов`язку утримувати майно, в тому числі оплачувати житлово-комунальні послуги, а тому позивач обґрунтовано звернувся до суду із позовом за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. Про необхідність урахування зазначених конституційних положень судам роз`яснено в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про підготовку цивільних справ до судового розгляду».

На час розгляду справи надані позивачем докази та розрахунки не спростовані відповідачами, які, в свою чергу, не надали доказів щодо повної або часткової оплати заборгованості.

Аналізуючи наведене суд встановив передбачені законом підстави для стягнення з відповідачів суму боргу за комунальні послуги.

Відповідно до ст.141 ЦПК України,з відповідачів на користь позивача з підлягають стягненню витрати на оплату судового збору 2270,00 грн., що підтверджено квитанцією.

На підставі ст. 322, 525, 526, 629 ЦК України, ст.162 ЖК України,Закону України «Про комунальні послуги», ст. 12, 13, 95, 141, 279 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , як проживає в АДРЕСА_1 , на користь Концерну «Міські теплові мережі» п/р зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_3 установа банку: філія Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» МФО 313957 свідоцтво платника ПДВ № 11030127 ІПН 49 заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.10.2015 року по 01.01.2021 рік у розмірі 66796,57 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , як проживає в АДРЕСА_1 , на користь Концерну «Міські теплові мережі» п/р № НОМЕР_4 установа банку : філія Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» МФО 313957 свідоцтво платника ПДВ № 11030127 ІПН 49, судові витрати у розмірі 2270,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення (отримання його копії).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя