Справа № 509/4971/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Черкасові Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Осьмініна С.Д. про відшкодування витрат на правову допомогу, -

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Овідіопольського райсуду Одеської області від 29.06.2021 р. відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-тя особа без самостійних вимог на предмет спору : ТОВ «Компанія з управління активами «Актив» про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна та скасовані заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Овідіопольського райсуду Одеської області від 08.10.2020 р. у виді заборони ТОВ «Компанія з управління активами «Актив» видавати ОСОБА_1 форвардний контракт та акт прийому передачі цінних паперів або інших фінансових інструментів чи здійснювати інші дії, які можуть бути направлені на реєстрацію права власності на спірне майно, а саме : житлове приміщення № 102, площею 34,56 кв. м., що розташоване за адресою : АДРЕСА_1 .

29.06.2021 р. до початку судових дебатів, в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Осьмініним С.Д. суду була подана письмова заява, в якій він просив суд, вирішити питання щодо стягнення з позивачки ОСОБА_2 судових витрат по справі понесених відповідачем після ухвалення судового рішення, докази понесення яких зобов`язався подати суду окремо.

05.07.2021 р. до Овідіопольського райсуду Одеської області від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Осьмініна С.Д. надійшло письмове клопотання щодо стягнення з позивачки ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат на послуги адвоката (правову допомогу) у розмірі 12500 грн. До вказаного клопотання, адвокатом Осьмініним С.Д. було надано договір про надання правової допомоги від 22.12.2020 р. між ним та клієнтом ОСОБА_1 та акт приймання-виконання виконаних робіт на суму 12500 грн., з яких згідно розрахунку витрат : зустріч з клієнтом 40 хв. (2500 грн./1год.) = 1500 грн.; пошук та аналіз судової практики у спірних відносинах 1г. 20 хв. (2500 грн./1год.) = 3000 грн.; складання правових документів (відзив на позов, клопотання, тощо) 2 год. (2500 грн./1год.) = 5000 грн. та участь в судових засіданнях 3000 грн.

На думку суду, в задоволенні вказаного клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту статей 10-13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8,59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано в Конституційним Судом України (Рішення від 16.11.2000 року №13-рп/2000; Рішення від 30.09.2009 року №23-рп/2009; рішення від 11.07.2013 року №6-рп/2013).

Цивільним процесуальним кодексом України (в редакції від 03.10.2017 р.) впроваджено низку новел щодо порядку стягнення та розподілу судових витрат. У тому числі, вони стосуються і відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката. Даний вид, судових витрат, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

В ЦПК України відсутня норма щодо обмеження або граничного розміру компенсації витрат на правничу допомогу. Законом України від 03.10.2017 року № 2147-VIII, яким процесуальні кодекси викладено у новій редакції, Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правничу допомогу у цивільних та адміністративних справах» визнано таким, що втратив чинність. Відтак, на сьогодні закон не обмежує розмір компенсації витрат на професійну правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Стороні судового процесу та її адвокату необхідно: укласти у письмовій формі договір із адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням; включити до договору умови про порядок визначення вартості наданих послуг за ведення відповідної судової справи (почасова оплата, фіксована сума тощо); включити до договору посилання на реквізити або сторін судової справи, у якій надається правнича допомога; детально фіксувати послуги, які надаються у рамках ведення відповідної судової справи, їх обсяг (витрачений час) та вартість (якщо окремі послуги мають різну вартість); детально фіксувати витрати, які понесені адвокатом у зв`язку із наданням послуг щодо ведення відповідної судової справи (витрати на відрядження, нотаріальні послуги, переклад документів тощо); належно оформляти та зберігати документи, що підтверджують такі витрати (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо); належним чином оформляти платіжні документи під час здійснення оплати послуг адвоката.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку - така заява залишається без розгляду.

Частинами першою та третьою статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України.

Зокрема, стаття 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Глава 52 ЦК України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг.

Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки - договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»); за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги - є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 ЦК України; як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами - шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) - зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

При чому, відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) - не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право - відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини - заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення від 06.07.2015 року у справі «Заїченко проти України», «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04).

До вказаного клопотання, адвокатом Осьмініним С.Д. було надано договір про надання правової допомоги від 22.12.2020 р. між ним та клієнтом ОСОБА_1 , оригінал адвокатського ордеру серії ОД № 363343 від 08.02.2021 р. (в матеріалах справи) та акт приймання-виконання виконаних робіт на суму 12500 грн., з яких згідно розрахунку витрат : зустріч з клієнтом 40 хв. (2500 грн./1год.) = 1500 грн.; пошук та аналіз судової практики у спірних відносинах 1г. 20 хв. (2500 грн./1год.) = 3000 грн.; складання правових документів (відзив на позов, клопотання, тощо) 2 год. (2500 грн./1год.) = 5000 грн. та участь в судових засіданнях 3000 грн.

Водночас, суд з`ясував, що у самому тексті договору про надання правової допомоги від 22.12.2020 р. (Розділ 4 - розмір гонорару) вказано, що розмір гонорару за надання правової допомоги, передбаченої п.п. 1.1, 3.1 цього договору, встановлюється в розмірі, що визначається домовленістю сторін та не залежить від наявності/відсутності позитивного результату щодо виконання доручення клієнта. Суми гонорару зазначаються адвокатом в додатку до договору про надання правової допомоги.

Однак, будь-якого додатку до договору про надання правової допомоги, в якому вказувались би суми адвокатського гонорару адвокатом Осьмініним С.Д. до суду не надано.

Таким чином, в тексті договору - відсутні умови (пункти) щодо порядку та форми розрахунку адвокатського гонорару та лише зазначається про порядок оплати такої професійної правової допомоги, що має здійснюватися на підставі розрахунків/рахунків, актів або інших двосторонніх документів.

Суд звертає увагу на той факт, що в матеріалах цивільної справи мається лише один документ по суті справи, а саме (письмовий відзив на позову заяву), який підписувався безпосередньо відповідачем, що на думку суду, ставить під сумнів фактичні обсяги наданої правничої допомоги адвокатом.

В додатках до вказаного клопотання, адвокатом Осьмініним С.Д. також була вказана квитанція, яка не була надана до клопотання.

Отже, суд дійшов висновку, що адвокатом Осьмініним С.Д., в порушення вищевказаних норм Закону та практики ЄСПЛ, у своєму клопотанні щодо стягнення витрат на послуги адвоката - не було документально доведено суду фактичний розмір витрат на правову (правничу) допомогу, який б підтверджувався належними квитанціями до прибуткового касового ордера, платіжними дорученнями з відмітками банку або іншим банківським документом, касовими чеками або іншими документами, що підтверджують витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги, завдяки яким, суд встановив реальні витрати на адвокатські послуги адвоката Осьмініна С.Д. у вказаному цивільному провадженні, а акт приймання-виконання виконаних робіт не доводять дійсні (реальні) витрат на правову допомогу, а лише містять перелік і часовий обсяг наданих послуг без документального підтвердження здійснення клієнтом ОСОБА_1 вищевказаних витрат з підстав, описаних вище, враховуючи, що у самому тексті договору про надання правової допомоги відсутня вартість послуг адвоката.

У зв`язку з чим, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні вказаного клопотання.

Керуючись ст.ст. 133,137,138,141 ЦПК України, ст.ст. 632,903 ЦК України, Законом України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», Практикою ЄСПЛ, ЄКПЛ, суд,-

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Осьмініна С.Д. про відшкодування витрат на правову допомогу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, в цей же строк, з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 06.07.2021 р.

Суддя Гандзій Д.М.