Справа № 357/4382/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Нізова А. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» про зняття арешту з майна та виключення обтяження з державного реєстру речових прав на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мама ОСОБА_2 , після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1 . Спадкоємцем першої черги після смерті матері є позивач. Зазначає, що спадщину прийняв вчасно і за його заявою заведено спадкову справу №16/2020, однак під час перевірки нотаріусом було виявлено, що на квартиру АДРЕСА_1 , що належить померлій ОСОБА_2 накладений арешт. Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.03.2021, арешт на спадкову квартиру за вищевказаною адресою було зареєстровано 22.09.2010 року за №10277606 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АК №623652 від 22.09.2010 року винесеної МВ ДВС Білоцерківського МУЮ. Стягувачем по даному виконавчому провадженні було КП БМР «Білоцерківтепломережа». Позивач зазначає, що заборгованість померлої ОСОБА_2 за послуги теплопостачання станом на 01.02.2021 року відсутня, про що КП БМР «Білоцерківтепломережа» надано довідку від 18.02.2021 року. Оскільки арешт майна створює позивачу перешкоди в оформленні спадкових прав, він просить суд скасувати арешт накладений на квартиру АДРЕСА_1 згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АК №623652 від 22.09.2010 року винесеної міським відділом державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції та виключити запис про арешт нерухомого майна з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером обтяження 10277606, зареєстрованого 22.09.2010 року згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АК №623652 від 22.09.2010 року, винесеної міським відділом державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції.

Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 27 травня 2021 року було залучено КП БМР «Білоцерківтепломережа» до участі у даній справі в якості співвідповідача та змінено його процесуальний статус із третьої особи на відповідача.

Відповідач КП БМР «Білоцерківтепломережа» направило письмові пояснення, в яких не заперечує проти зняття арешту з спадкового майна ОСОБА_2 та виключення обтяження з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки перед підприємством заборгованість за послуги теплопостачання та судових витрат станом на 01.05.2021 року відсутня.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач КП БМР «Білоцерківтепломережа» в судове засідання свого представника не направило, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідач Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання свого представника не направив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданим 14.03.1989 року відділом ЗАГС Білоцерківського міськвиконкому, позивач ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Біла Церква Київської області, актовий запис № 584 від 10.05.1990 року є сином ОСОБА_2 /а.с. 7/.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно договору дарування квартири від 24 березня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори Іванчишиною Л.Г., зареєстрованого в реєстрі за №2-1703, ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_1

Відповідно до копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №61843523 від 28.09.2020 року, приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Савчук Н.В., за № 66484480 зареєстрована спадкова справа № 16/2020, спадкодавець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №246876000 від 04.03.2021 року, наданої приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Савчук Н.І., на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АК №623652, 22.09.2010 року, накладено арешт нерухомого майна за №10277606 /а.с. 11 звор. стор./

Листом Білоцерківського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за №24120 від 22.03.2021 року повідомлено, що у відділі книг обліку реєстрації виконавчих проваджень та відповідно отриманої пошукової інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у відділі виконавчі листи за 2010 рік відносно ОСОБА_2 на примусовому виконанні не перебувають.

Відповідно до довідки №60 від 12.02.2021 року, виданої КП БМР «Білоцерківтепломережа», по особовому рахунку № НОМЕР_3 , відкритому на ім`я ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованість за послуги теплопостачання станом на 01.02.2021 року відсутня /а.с. 12/. Наведене також не заперечується відповідачем КП БМР «Білоцерківтепломережа».

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Позивач прийняв спадщину після смерті матері, тому спірна квартира належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, що узгоджується з ч. 5 ст. 1268 ЦК України.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Перешкодою в отриманні ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину беззаперечно є накладений на спадкове майно арешт.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Нормами частин 1 та 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.

Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна може вимагати скасування заборон в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном

Згідно роз`яснень, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 № 6 - вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім того, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні; позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Вимоги позивача, що ґрунтуються на праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 15 травня 2013 року у справі №6-26цс13 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач має право на прийняття спадщини, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а арешт майна порушує та обмежує право позивача на вступ у спадщину, тому слід зняти арешт із зазначеного майна.

Відповідно до ч.2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Також з метою захисту порушеного права позивача вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своїм майном, суд вважає за необхідне вилучити з Державного реєстру (Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) запис про арешт нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 317, 319, 32 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 258-259, 265, 268, 279, 280-281, 354-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Скасувати арешт накладений на квартиру АДРЕСА_1 згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АК №623652 від 22.09.2010 року винесеної міським відділом державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції.

Виключити запис про арешт нерухомого майна з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером обтяження 10277606, зареєстрованого 22.09.2010 року згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АК №623652 від 22.09.2010 року, винесеної міським відділом державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції.

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБ. І. Кошель