Провадження №2/523/583/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"09" червня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань - Нестеренко Л.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що з 2007 по 2009 роки перебувала в незареєстрованому шлюбі з відповідачем, у сторін народилась дитина: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю та перебуває на її повному утриманні. Позивач зазначає, що орієнтована сума витрат на дитину складає: 15 000 тисяч гривень. У зв`язку з викладеним просить суд стягнути відповідача на її користь аліменти у розмірі 3 000 гривень, щомісячно з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Сторонам було надіслано копію ухвали суду, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.

На адресу суду, 12.05.2021 року (вх. 3781) надійшла заява позивача про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів. Згідно квитанції, заяву з доказами на виконання вимог ч. 5 ст. 49 ЦПК України направлено відповідачу у справі (а.с.26-28).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, при цьому звернулась до суду з заявою про слухання справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, що викладені в позові, та не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Також, в заяві позивачем зазначено, що дитина потребує додаткового медичного догляду пов`язаного з корегуванням зору та окулярів (а.с.38).

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення яких повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток з повідомленням за останньою відомою адресою місця проживання та шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на офіційному веб-сайті судової влади України у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с.21-22, 23, 30, 31-37). Заяв від відповідача про слухання справи за його відсутності, відкладення слухання справи або відзиву на позов до суду не надходило, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 09 червня 2021 року вирішено провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані позивачем письмові докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню враховуючи таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про народження № 1057, її батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Свідоцтво про народження видане Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, серія НОМЕР_1 (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_4 21.02.2013 року зареєстрували шлюб, після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с.9).

Позивач зазначає, що після розірвання шлюбу та припинення відносин відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, наразі дитина повністю перебуває на повному утриманні позивача. Батько дитини не бажає мирно вирішити питання щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини, витрати на дитину в місяць сягають до 15 000 гривень, що включає: харчування, школу, гуртки, медичне обстеження тощо. При цьому позивач зазначає, що її доходів не вистає на повне утримання дитини та її гармонійний розвиток.

Так, відповідно до довідки про доходи, ОСОБА_1 працює у ПП «ТАВРІЯ ПЛЮС» на посаді продавець консультант, заробітна плата на місяць становить: 5 020 грн. Довідка видана 12.11.2020 року (а.с.11).

Згідно характеристики на ОСОБА_3 , вона навчається у 7В класі, Одеської загальноосвітньої школи № 48 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області. ОСОБА_3 , є дисциплінованою ученицею, навчається у повну міру свої сил, виявляє логічне мислення, користується повагою серед товаришів тощо. Також, в характеристиці зазначено, що мати дитини приділяє вихованню дитини достатньо уваги, постійно відвідує батьківські збори. Батько навчанням дитини у школі не цікавиться (а.с.27).

Судом враховується, що відповідачем відзиву на позов не надано, не надано доказів на спростування зазначених обставин, про їх витребування питання перед судом не порушувалось.

Як передбачено ст.51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001p. № 2402-111, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про державний бюджет на 2021 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, до вікової категорії якої належить дитина сторін по справі, становить: з 1 січня - 2395 гривень, з липня - 2510 гривень, з грудня - 2618 гривень.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Тобто, законодавець передбачив право особи з якою проживає дитина визначатись у якій формі отримувати аліменти: у частці від доходу відповідача або у твердій грошовій сумі.

Відповідач є особою працездатного віку, даних про незадовільний стан здоров`я відповідача суду надано не було.

Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, право дитини на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що належним розміром аліментів на дитину, є стягнення з відповідача аліментів у розмірі 3 000 гривень щомісячно на утримання дитини, починаючи з 04.12.2020 року (дата надходження позову до суду) та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивача, так і відповідача.

При цьому мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому при зміні стану здоров`я, сімейного стану чи матеріального становища платника аліментів або одержувача аліментів, у сторін є право звернутись до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183,191 СК України, ст.ст. 2, 5, 10, 12, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274-279, 280-281, 353, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ) аліменти, у твердій грошовій сумі, у розмірі 3 000 гривень, на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 04.12.2020 року і до досягнення дитиною повноліття тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30 -ти денний строк з дня отримання рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складно 14.06.2021 року

Суддя: