24.06.2021 Суддя Клименко А. М.
Справа № 644/1517/21
Провадження № 2-з/644/52/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі одноособово судді Клименка А.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки недійсним і просив: визнати недійсним з моменту його вчинення договір іпотеки, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений 18.07.2006 приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Гриценком Є.В. за реєстровим № 1407; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про обтяження (реєстраційний номер обтяження 3478449, тип обтяження заборона на нерухоме майно, підстава обтяження заборона відчуження, 1408, 18.07.2006, приватний нотаріус Гриценко Є.В.) квартири за адресою: АДРЕСА_1 , РПВН: 15346600 на підставі договору іпотеки, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений 18.07.2006 приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Гриценком Є.В. за реєстровим № 1407.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що спірна квартира була придбана його матір`ю ОСОБА_3 за договором купівлі продажу, посвідченого 08.04.1999 приватним нотаріусом ХМНО Бесєдою О.Д. і зареєстрованого 15.04.1999 КП «Харківське МБТІ» за реєстровим № П-7-8005.

У 2007 році ОСОБА_3 надійшла телеграма від відповідача ОСОБА_2 з вимогою погасити позику, але ні мати, ні він ніколи ніяких позик у відповідача не брали. Мати виявила зникнення правовстановлюючих документів на квартиру, свого паспорту та РНОКПП, у зв`язку з чим звернулася до правоохоронних органів, які порушили кримінальну справу № 6107004. У кримінальному провадженні № 0001087 від 16.03.2018 ОСОБА_3 є потерпілою.

Договір позики, укладений 18.07.2006 між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Гриценко Є.В. за реєстровим № 1405, відповідно до якого матір узяла в борг 10400 доларів США до 18.06.2007, та укладений у забезпечення його виконання договір іпотеки, посвідчений тим же нотаріусом за реєстровим № 1407, відповідно до якого матір передала відповідачу у заставу спірну квартиру, в дійсності мати не підписувала, а підписи від її імені виконані третьою особою ОСОБА_4 , яка була її знайомою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Він є її єдиним спадкоємцем і 18.09.2018 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведена спадкова справа № 18/2018 (номер у Спадковому реєстрі 63007647).

22 червня 2021 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного нерухомого майна.

Обґрунтовуючи заяву ОСОБА_1 посилається на те, що зазначена квартира є предметом договору іпотеки від 18 липня 2006 року, укладеного між ОСОБА_3 та відповідачем, посвідченого 18.07.2006 приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Гриценком Є.В. за реєстровим № 1407. Вказує, що у відповідності до п. 10 вказаного договору право власності на предмет іпотеки переходить до іпотекодержателя за його вибором з моменту вчинення нотаріусом засвідчувального запису на цьому договорі. Відповідний запис зроблено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гриценко Є.В. 28 листопада 2006 року. Зазначає, що відповідач по справі в будь-який момент може здійснити відчуження квартири, що в подальшому унеможливить виконання рішення суду.

Вивчивши заяву позивача, позовну заяву та додані до неї документи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Пункт 4 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року по справі № 20/3560/18, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу. Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

В рішенні від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що втручання у право особи, захищене статтею 1 Першого протоколу, має бути виправданим. У цьому зв`язку Суд наголошує на необхідності підтримання "справедливої рівноваги" між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе "особистий і надмірний тягар" (див. рішення у справі Брумареску, п. 78).

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 посилається на існування ризику подальшого унеможливлення виконання рішення суду. Дані ризики обґрунтовані тим, що предметом спору є визнання недійсним договору іпотеки, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , як засобу забезпечення виконання зобов`язань за договором позики, посвідченим 18.07.2006 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гриценком Є.В. за реєстровим № 1405, за умовами якого квартира АДРЕСА_2 передана під заставу іпотекодержателю.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

Також під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Зважаючи на те, що між сторонами дійсно виник спір щодо дійсності вказаного договору іпотеки, з урахуванням підстав та змісту позову, та наявності загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, позовним вимогам, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову та накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , що може бути відчужена відповідачем без згоди позивача.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки судом обмежується лише можливість відповідача розпорядися вказаним майном.

Суд вважає, що необхідність застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення в подальшому виконання рішення суду.

Разом з тим, що стосується вимог заяви про забезпечення позову в частині заборони іншим особам вчиняти будь-які дії стосовно вказаної квартири, то підстав для їх задоволення суд не вбачає у зв`язку з їх неконкретністю, спрямованістю на невизначене коло осіб і дії та неможливістю примусового виконання.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 та заборонити її відчуження в будь - який спосіб.

У задоволенні інших вимог заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити для відома позивачу.

Копію ухвали направити для виконання Департаменту реєстрації Харківської міської ради.

Після виконання ухвали направити її копію відповідачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги через районний суд.

Ухвала може бути скасована судом за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Суддя: