Справа № 202/4366/20
Провадження № 2/202/361/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 березня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

за участю секретаря: Голобородько О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» про захист прав споживачів та стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 з позовом до приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» про захист прав споживачів та стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування поданої позовної заяви, зазначила що 11.07.2017 року її син, ОСОБА_2 , як дитина учасника АТО, Департаментом соціальної політики Дніпровської міської ради через управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради за рахунок міського бюджету був направлений на відпочинок та оздоровлення до дитячого закладу санаторного типу «Лазурний» філії ПрАТ «Приазовкурорт» «Клінічний санаторій «Лазурний», що у місті Бердянську. Згідно графіку заїзду дітей до закладу планувалось оздоровлення та відпочинок дитини у період часу з 11.07.2017 року по 31.07.2017 рік. З 11.07.2017 року по 19.07.2017 рік дитина перебувала в ДЗСТ «Лазурний». 19.07.2017 року ввечері її син - ОСОБА_2 зателефонував із табору та сказав, що багато дітей захворіли та знаходяться в ізоляторі. Син скаржився на біль в животі, нудоту та підвищення температури. З метою з`ясування стану здоров`я дитини, 20.07.2017 року вона разом з чоловіком на власному авто виїхала до міста Бердянська в ДЗСТ «Лазурний». По приїзду до табору вона побачила антисанітарні умови для перебування дітей та нею було вирішено забрати дитину додому. Наголошувала, що в результаті надання дитячим закладом «Лазурний» неякісних послуг з відпочинку та оздоровлення дітей її син не тільки не отримав оздоровлення, а й був позбавлений можливості отримати путівку в інший заклад оздоровлення. Зазначає, що нею були понесені матеріальні витрати у сумі 1 088, 47 грн. та моральну шкоду оцінює у 10 000 грн., які просить стягнути з відповідача.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заперечує проти позову в повному обсязі та вважає позовні вимоги необґрунтованими. Наголошував, що наразі не мають можливості перевірити чи дійсно перебував ОСОБА_2 на відпочинку та оздоровленні у дитячому закладі санаторного типу «Лазурний» філії ПрАТ «Приазовкурорт» «Клінічний санаторій «Лазурний» у зв`язку із перебування усіх журналів обліку дітей в Бердянському ВП ГУНП в Запорізькій області. Наголошували, що послуги з харчування дітей надавалися товариством з обмеженою відповідальністю «УКТЦ» відповідно до договору від 01.06.2017 року. Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13.12.2017 у кримінальній справі № 310/7928/17 було, зокрема, встановлено, що внаслідок недбалого ставлення директора ТОВ «УКТЦ» до своїх службових обов`язків та недотримання ним норм та приписів санітарного законодавства, відбулось поширення інфекційного захворювання серед 46 дітей, що відпочивали у закладі позивача на підставі договору № 32 від 04.07.2017 року, а тому вина приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» в поширенні інфекційного захворювання серед дітей відсутня.

ОСОБА_1 надала відповідь на відзив в якому зазначила, що послуги з оздоровлення та відпочинку дітей надавались саме відповідачем, а не ТОВ «УКТЦ» та відповідно до обставин встановлених в рішенні господарського суду Запорізької області від 10.01.2018 року по справі № 908/1771/17 відповідач під час укладання договору № 32 від 04.07.2017 року надав тендерному комітету довідку від 16.06.2017 року, згідно якої зобов`язався надавати послуги дитячих таборів особисто без залучення субпідрядника.

ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Представник департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради надав заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «УКТЦ» в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 11.07.2017 року як дитина учасника АТО, Департаментом соціальної політики Дніпровської міської ради був направлений на відпочинок та оздоровлення до дитячого закладу санаторного типу «Лазурний» філії ПрАТ «Приазовкурорт» «Клінічний санаторій «Лазурний», що підтверджується листом Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради від 13.03.2018 року №17/6-18.

01.06.2017 між ПрАТ «Приазовкурорт» (замовник) та ТОВ «УКТЦ» (виконавець) укладений договір на надання послуг дієтичного харчування № 05/15, згідно з яким ТОВ «УКТЦ» зобов`язалося надавати організоване харчування клієнтам замовника (санаторним хворим, відпочиваючим, працівникам, дітям, відпочиваючим в дитячому закладі санаторного типу «Лазурний» на базі ПрАТ «Приазовкурорт» «Клінічний санаторій «Лазурний») на території комплексу їдальні, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , строком з 01.06.2017 року до 31.08.2017 рік.

На підставі договору оренди нерухомого майна № 05/82 від 02.06.2017 року, укладеного між тими ж сторонами, ТОВ «УКТЦ» прийняло від ПрАТ «Приазовкурорт» в строкове платне користування частину комплексу об`єктів нерухомого майна в складі їдальні, загальною площею 529,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , строком з 02.06.2017 року до 31.08.2017 рік для надання послуг харчування.

04.07.2017 року між Департаментом соціальної політики Дніпровської міської ради (замовник) та Приватним акціонерним товариством Приазовкурорт (учасник) укладений договір № 32 про закупівлю послуг дитячих таборів (послуги дитячих закладів оздоровлення та відпочинку) для дітей учасників АТО, та дітей, батьки яких (один з батьків) загинули під час бойових дій.

Згідно п. 1.2 договору учасник зобов`язався у 2017 році надати замовнику послуги дитячих таборів (послуги з оздоровлення та відпочинку) у Дитячому закладі санаторного типу Лазурний філії ПрАТ Приазовкурорт Клінічний санаторій Лазурний для дітей учасників АТО, та дітей, батьки яких (один з батьків) загинули під час бойових дій (далі послуги) на підставі путівок (далі путівки) у кількості, за видами та ціною, що визначені у додатку 1 до цього договору, а замовник прийняти і оплатити такі послуги.

У розділі 2 договору сторони обумовили якість послуг.

Згідно п. 2.1 учасник зобов`язався надати послуги, якість яких відповідає вимогам, що звичайно ставляться до надання послуг з оздоровлення та відпочинку (полягають у цілодобовому перебуванні особи у закладі учасника протягом 21 календарного дня із наданням послуг з оздоровлення та відпочинку, тимчасового розміщення, проживання та харчування, які не оплачуються окремо), та вимогам нормативно-правових актів щодо організації оздоровлення та відпочинку дітей.

13.12.2017 року у відношенні директора ТОВ «УКТЦ» Бердянським міськрайонним судом Запорізької області було постановлено обвинувальний вирок у справі №310/7928/17. Згідно вироку, встановлено: директор ТОВ «УКТЦ», відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «УКТЦ» №3/1 від 11.05.2017, будучи службовою особою суб`єкта підприємницької діяльності, що виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно - господарські функції, діючи на підставі Статуту, через власну злочинну необережність допустив порушення правил та норм, встановлених з метою запобігання епідемічним та іншим інфекційним захворюванням, а також масовим неінфекційним захворюванням (отруєнням) і боротьби з ними, що спричинили поширення цих захворювань… Внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків по контролю за дотриманням вимог санітарного законодавства, через несумлінне ставлення до них директор ТОВ «УКТЦ», в період з 19 по 21 липня 2017 року відбулося поширення інфекційних захворювань серед 46 дітей, що зафіксовано в Заключному донесенні ВГІ «Бердянський міськрайонний відділ ДУ «Запорізькій ОЛЦМОЗ України» про групове захворювання на гостру кишкову інфекцію у ДЗСТ «Лазурний» від 25.07.2017 року №ХІ-01.40/631 та Екстрених повідомленнях про інфекційне захворювання, харчове, гостре професійне отруєння, незвичайну реакцію на щеплення, а саме: гастроентероколіт, викликаний клебсієлою пневмонія, гастроентероколіт, викликаний клебсієлою оксітока, гастроентероколіт невстановленої етіології, які згідно наказу МОЗ України від 19.07.1995 № 133 «про затвердження Переліку особливо небезпечних, небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб» відносяться до «небезпечних хвороб»… У пред`явленому звинуваченні обвинувачений свою вину, при вказаних у вироку обставинах, за ч.1 ст.325 КК України визнав повністю і пояснив суду, що він дійсно у своєї праці допустив порушення в наданні послуг дієтичного харчування, обставини викладені йому в обвинуваченні визнає повністю». Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13.12.2017 у кримінальній справі №310/7928/17 директора ТОВ «УКТЦ» було визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.325 Кримінального кодексу України та призначено покарання. Вирок набув законної сили.

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, у судовому рішенні від 10.01.2018 у господарській справі № 908/1771/17 за позовом Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради до ПрАТ «Приазовкурорт», за участю третьої особи ТОВ «УКТЦ», про стягнення неустойки в сумі 14 161 грн. 00 коп. за договором № 32 від 04.07.2017, яке вступило у законну силу, встановлено наступне:

«…Відповідно до положення, затвердженого рішенням правління ПрАТ Укрпрофоздоровниця від 17.06.2016 р., Дитячий заклад санаторного типу Лазурний перебуває у складі філії Приватного акціонерного товариства Приазовкурорт Клінічний санаторій Лазурний, є його структурним підрозділом, діє без статусу юридичної особи та користується печаткою філії ПрАТ Приазовкурорт Клінічний санаторій Лазурний. Дитячий заклад санаторного типу Лазурний відповідно до довідки Міністерства соціальної політики України від 29.06.2016 р. внесений до Державного реєстру 23.06.2016 р. за № 0717. У пункті 2.2 договору № 32 від 04.07.2017 сторони визначили, що учасник (відповідач) зобов`язався надавати послуги відповідно до умов своєї пропозиції відкритих торгів щодо умов розміщення, проживання та харчування. У тендерній пропозиції за процедурою закупівлі відкриті торги послуг дитячих таборів Приватного акціонерного товариства Приазовкурорт знаходиться довідка ПрАТ Приазовкурорт від 16.06.2017 р., якою учасник підтверджує зобов`язання надавати послуги дитячих таборів (послуги дитячих закладів оздоровлення та відпочинку) особисто без залучення субпідрядника. Також знаходиться штатний розпис ДЗСТ Лазурний філії ПрАТ Приазовкурорт Клінічний санаторій Лазурний на 2017 рік, в якому передбачений персонал працівників кухні, зокрема, кухар, кухонний робітник, підсобний робітник, офіціант, мийник посуду, прибиральник виробничих приміщень. Відповідач за умовами договору № 32 від 04.07.2017 р. та тендерної пропозиції зобов`язався надавати послуги, у т.ч. із харчування дітей, особисто, без залучення субпідрядників. Залучаючи сторонню особу до надання послуг із харчування, відповідач тим самим порушив умови договору № 32. Представник відповідача у судовому засіданні усно зазначав, що відповідач при виготовленні тендерної пропозиції не зазначив про укладення ним договору з ТОВ УКТЦ, не повідомив позивача, що послуги з харчування дітей будуть надаватися іншою юридичною особою…

…Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15.11.2017 р. у справі № 310/6424/17, який згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень набрав законної сили 16.12.2017 р., визнано ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Вироком встановлено, що ОСОБА_4, яка перебувала на посаді директора філії ПрАТ Приазовкурорт Клінічний санаторій Лазурний, з метою отримання права на участь у тендерних закупівлях послуг дитячих таборів (послуги дитячих закладів оздоровлення та відпочинку) для дітей учасників АТО, та дітей, батьки яких (один з батьків) загинули під час бойових дій, будучи службовою особою і достовірно знаючи про те, що ОСОБА_3 не підписано акт приймання дитячого табору відпочинку внаслідок виявлення порушень санітарних правил, з метою отримання права на участь у вказаних тендерних закупівлях, використовуючи бланк форми № 318/о Міністерства аграрної політики та продовольства України, затвердженого наказом МОЗ України 11.07.2000 № 160, самостійно внесла в нього недостовірні відомості, а саме те, що ДЗСТ Лазурний готовий до функціонування за оцінками безпечності впливу на людину фізичних, хімічних та біологічних факторів середовища життєдіяльності людини, підписала його сама, та підробила підпис фельдшера санітарного відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства управління Держспоживслужби в м. Бердянську ОСОБА_5, тим самим склала завідомо неправдивий офіційний документ. Вказаний бланк разом з іншими документами надала провідному спеціалісту по маркетингу ПрАТ Приазовкурорт, яка направила їх електронним каналом до електронного майданчика www.prozorro.gov.ua для участі в процедурах державної закупівлі - послуги дитячих таборів (послуги дитячих закладів оздоровлення та відпочинку) для дітей учасників АТО, та дітей, батьки яких (один з батьків) загинули під час бойових дій, замовник: Департамент соціальної політики Дніпровської міськради. Завдяки підробленому документу № 16 приймання дитячого табору відпочинку ДЗСТ Лазурний від 15.06.2017 р., вказаний тендер був виграний, та до ДЗСТ Лазурний з міста Дніпро для оздоровлення та відпочинку було направлено 245 дітей.

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про надання відповідачем послуг за договором № 32 від 04.07.2017 року неналежної якості.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про оздоровлення та відпочинок дітей» дитячий заклад оздоровлення та відпочинку зобов`язаний: створити дитині безпечні умови перебування, забезпечити охорону її життя і здоров`я« особистого майна, надання невідкладної медичної допомоги, страхування від нещасного випадку, реалізацію освітніх програм та змістовного дозвілля тощо; у разі виникнення обставин непереборної сили забезпечити негайну евакуацію і відправлення дитини до місця постійного проживання; у разі захворювання дитини організувати її лікування та за потреби доставления до місця постійного проживання; забезпечити оздоровлення та відпочинок дітей відповідно до державних соціальних стандартів оздоровлення та відпочинку дітей.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оздоровлення та відпочинок дітей» працівники дитячого закладу оздоровлення та відпочинку в межах покладених на них обов`язків несуть персональну відповідальність відповідно до законодавства за безпеку життя і здоров`я дітей, які оздоровлюються та відпочивають у цьому закладі, за якість та повноту виконання навчальних та виховних програм, які реалізуються в дитячому закладі оздоровлення та відпочинку.

Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

В результаті неправомірних дій відповідача понесла матеріальні витрати які склали 1 088, 47 грн., що підтверджується копіями квитанцій від 20.07.2017 року та 22.07.2017 року.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною другою статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до частини першою статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.

Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Суд, враховуючи тривалість розладу здоров`я ОСОБА_2 , внаслідок протиправних дій відповідача, які призвели до вимушених змін у життєвих стосунках, зусилля, які необхідні для відновлення попереднього стану, глибину фізичних і душевних страждань вважає, що відшкодування моральної шкоди необхідно визначити у розмірі 8 000 грн. Вказана сума відповідає вимогам розумності і справедливості, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 82, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» про захист прав споживачів та стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» (Запорізька область, м. Бердянськ, бульвар Тінистий, буд. 12, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду в сумі 1 088 (однієї тисячі вісімдесяти восьми) гривень 47 коп.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» (Запорізька область, м. Бердянськ, бульвар Тінистий, буд. 12, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) моральну шкоду в сумі 8 000 (вісім тисяч) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення складено 15.03.2021 року.

Суддя: Г.В. Бєсєда