ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2021 року м. Чернівці

справа № 727/5635/19

провадження №22-ц/822/697/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Височанської Н.К.

суддів: Владичана А.І., Литвинюк І.М.

секретар Герман Я.І.

за участю: представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Чернівецького міського округу Холоменюк Олена Ігорівна, ОСОБА_5 , про визнання заповіту недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 07 травня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Нестеренка Є.В.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним.

Позовна заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно.

15 листопада 2018 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Холоменюк О.І. за заявою відповідача була заведена спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_3 . Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, як син померлого. Спадщина позивачем була прийнята шляхом подачі заяви приватному нотаріусу Чернівецького міського нотаріального округу Холоменюк О.І. про прийняття спадщини за законом, згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України, що підтверджується заявою про прийняття спадщини за законом, яка знаходиться в матеріалах спадкової справи приватного нотаріуса. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку згідно ст. 1241 Цивільного кодексу України, немає.

Згідно з інформацією отриманою від приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Холоменюк О.І. відповідач по справі є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 21 серпня 2018 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Холоменюк О.І.

Вважав вказаний заповіт таким, що складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, оскільки померлий батько ОСОБА_3 після проведеної операції з видалення ракових клітин в трахеї не міг розмовляти, у нього була відкрита рана на шиї. Після закінчення лікування в лікарні, ОСОБА_3 був направлений в КУ «Чернівецький обласний клінічний онкологічний диспансер» для отримання курсу хіміо та лазеротерапії. ОСОБА_3 , після оперативного втручання спілкувався з рідними тільки за допомогою письмових записів. Крім того, він практично самостійно не пересувався та потребував сторонньої допомоги. Також, оскільки ОСОБА_3 не отримував знеболюючі препарати, для втамування болю він щодня випивав пляшку горілки та 2-3 пляшки пива. Однак зі слів приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Холоменюк 0.1. до неї на прийом звернувся ОСОБА_3 , з його слів був складений заповіт, який був прочитаний ним в голос та підписаний особисто.

Враховуючи вище викладене позивач вважав, що оскільки ОСОБА_3 постійно вживав алкогольні напої, перебував після тяжкої операції, не міг говорити у зв`язку із станом здоров`я, не міг вголос читати, заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, а саме не були додержані в момент вчинення правочину стороною вимоги, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України, тому заповіт посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Холоменюк О.І. 21 серпня 2018 року повинен бути визнаний судом недійсним.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд визнати заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Холоменюк О.І. 21 серпня 2018 року, який зареєстровано в реєстрі №5338 недійсним.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 07 травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оспорюваний заповіт відповідає волі спадкодавця і був складений з дотриманням вимог щодо його форми та посвідчення. Оспорюваний заповіт записаний нотаріусом за допомогою загальноприйнятих технічних засобів - з використанням комп`ютерного набору та роздруківки. У графі «підпис» міститься рукописний запис заповідача «цей заповіт прочитано мною в голос, та підписано особисто мною, його зміст мені зрозуміло та відповідає моїй волі», та підписаний власноручно ОСОБА_3 ».

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що дійсність підпису заповідача у заповіті, складання заповіту за відсутності у останнього необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту не було предметом даного спору і такими підставами позов не обґрунтовувався.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників

На дане рішення ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції взято до уваги пояснення приватного нотаріуса Холоменюк О.І. про те, що на день складення заповіту ОСОБА_3 був в змозі розмовляти, що суперечить висновку експерта Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи №8 від 09 квітня 2021 року.

Також у своїх показах свідок ОСОБА_6 пояснив, що померлий ОСОБА_3 був пацієнтом ЛОР центру ОКУ «Чернівецька обласна клінічна лікарня». Під час лікування йому було видалено гортань та голосоутворюючий апарат, після операції він не міг говорити, оскільки у хворого залишилася дірка в горлі, через яку він дихав. Після таких операцій розмовляти неможливо. Додаткові технічні пристрої для вільного говоріння ОСОБА_3 не ставилися.

Крім того, усі свідки, які були допитані у судовому засіданні зазначали, що покійний не міг розмовляти, спілкувався з ними лише за допомогою записів.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Обставини справи

Судом першої інстанцій встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , після смерті якого залишилося спадкове майно.

21 серпня 2018 року ОСОБА_3 склав заповіт, згідно якого усе своє майно, де б воно не було та з чого б не складалось і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті та те, на що він за законом буде мати право, заповів ОСОБА_4 .

Згідно спадкової справи №29/2018 заведеної після смерті ОСОБА_3 із заявою про бажання прийняти спадщину звернулися ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку експерта КМУ «Чернівецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» № 148 від 02.03.2020 року, комісія експертів вказала на факт відсутності інформації, у тому числі медичної, яка б стосувалася стану здоров`я гр. ОСОБА_3 напередодні підекспертного періоду 21.08.2018 р. чи невдовзі після нього. Таким чином, комісія експертів не вбачає підстав для формулювання аргументованих висновків на питання ухвали суду, які стосуються як стану здоров`я гр. ОСОБА_3 , так і його здатності до розмови в підекспертний період. Також зазначили, що за відсутності у штатному розкладі «КМУ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» експертам якого призначено виконання дійсної експертизи, посади судового психіатра, комісія експертів вважає за неможливе формулювання кваліфікованої відповіді на питання ухвали суду, які стосуються психологічного чи психічного стану хворого ОСОБА_3 на день складання заповіту 21 серпня 2018 року.

Як вбачається з висновку експерта «Хмельницьке обласне бюро судово-медичної експертизи» №8 від 09.04.2021 року, експерти після дослідження всіх матеріалів справи та медичних карток хворого ОСОБА_3 зазначили, що за характером проведеного оперативного втручання 20.12.2016 року ОСОБА_3 після повного видалення гортані не міг вільно та самостійно без додаткової допомоги (технічних пристроїв) говорити, в тому числі якби останній прикривав рукою ділянку гортані, де знаходився отвір після операції (трахеостома). Так як, в представленій медичній документації даних про загальний стан гр. ОСОБА_3 безпосередньо перед 21.08.2018р., в цей день або відразу після нього не міститься, з представлених медичних документів не відомо чи використовував ОСОБА_3 технічний пристрій, чи було проведено ОСОБА_3 оперативне вшивання спеціального клапана, за допомогою якого такі хворі можуть говорити, та чи міг ОСОБА_3 видавати «стравохідні» звуки і на скільки вони могли бути зрозумілі, тому не можливо достовірно встановити, чи міг ОСОБА_3 будь-яким чином говорити на момент укладання ним заповіту 21 серпня 2018 року. За представленими медичними документами не можливо достовірно відповісти, чи були візуально наявні наслідки (захворювання, рани) після перенесеного оперативного втручання у ОСОБА_3 на момент укладення ним заповіту 21 серпня 2018 року. Однак можна відмітити наступне, що у хворих, яким проведене оперативне лікування з повним видаленням гортані, на шкірі шиї має залишатись післяопераційний рубець (в місці оперативного втручання), а також таким хворим для збереження функції дихання формується постійна трахеостома (отвір через який повітря із-зовні поступає в трахею), яка залишається на все життя.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_3 посилався на те, що оспорюваний заповіт є недійсним, оскільки ОСОБА_3 внаслідок перенесеної операції з видалення ракових клітин в трахеї не міг розмовляти та читати вголос, тому заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.

Відповідно до частин першої-п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частинами першою та другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно зі статтею 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статей 1248, 1251 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). Якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Згідно з частиною другою статті 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Стаття 1257 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Таке ж положення міститься й у частині третій статті 203 ЦК України.

Заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів.

Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

Із змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі.

Пунктом 1 глави 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5 передбачено, що нотаріус посвідчує заповіти фізичних осіб з повною цивільною дієздатністю, у тому числі подружжя, які складені відповідно до вимог статей 1233-1257 ЦК України та особисто подані нотаріусу.

Відповідно до глави 4 цього Порядку дієздатність громадянина, що звернувся за вчиненням нотаріальної дії, перевіряється нотаріусом на підставі наданих документів, передбачених статтею 43 Закону, що підтверджують його вік, а також на підставі переконаності нотаріуса в результаті проведеної розмови та роз`яснення наслідків вчинення нотаріальної дії у здатності цієї особи усвідомлювати значення цієї нотаріальної дії, її наслідків та змісту роз`яснень нотаріуса, а також відповідності волі і волевиявлення особи щодо вчинення нотаріальної дії.

У разі наявності сумнівів щодо обсягу цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, нотаріус зобов`язаний звернутися до органу опіки та піклування за місцем проживання відповідної фізичної особи для встановлення факту відсутності опіки або піклування над такою фізичною особою.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що оспорюваний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Холоменюк О.І. за допомогою загальноприйнятих технічних засобів - з використанням комп`ютерного набору. У графі «підпис» міститься рукописний підпис заповідача, а вище графи «Підпис» є власноручний запис заповідача «цей заповіт прочитано мною в голос, та підписано особисто мною, його зміст мені зрозуміло та відповідає моїй волі».

Встановивши, що при посвідченні спірного заповіту приватним нотаріусом додержано необхідних вимог законодавства: перевірено дієздатність заповідача, з`ясовано волевиявлення та складено заповіт з його слів, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позові.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не надав оцінки тому, що ОСОБА_3 після перенесеної операції на рак горла не міг розмовляти, а тому посвідчення заповіту мало відбуватися при свідках (ст.ст.1248, 1253 ЦК України) є необґрунтованими, оскільки заповіт містить рукописний запис ОСОБА_3 щодо прочитання саме вголос особисто, що відповідає його внутрішній волі та ним власноручно підписаний. При цьому, висновок експертизи, на яку посилається апелянт, не містить висновків щодо абсолютної неспроможності ОСОБА_3 розмовляти саме на дату складення заповіту.

Суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_6 , який проводив операцію ОСОБА_3 з видалення гортані та голосоутворюючого апарату і який пояснив, що останній після операції не міг говорити. Колегія суддів вважає, що покази даного свідка стосуються часу проведення операції, тобто грудня 2016 року січня 2017 року. Після проведення операції ОСОБА_3 у лікаря, який проводив операцію, не спостерігався. А тому свідок ОСОБА_6 не може достовірно стверджувати про те, що ОСОБА_3 станом на час укладення заповіту, тобто 21 серпня 2018 року, не міг взагалі розмовляти.

Що стосується інших свідків, які пояснили, що ОСОБА_3 не розмовляв, то колегія суддів вважає їх недостатніми для висновку про повну неспроможність останнього розмовляти.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В даному випадку наявність у ОСОБА_3 вад розмови, у зв`язку з чим він не мав можливості прочитати текст заповіту вголос, не може підтверджуватися іншими засобами доказування, ніж висновком відповідної експертизи.

За таких обставин відсутні підстави для висновку про недійсність заповіту.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Першторавневого районного суду м.Чернівці від 07 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий Н.К. Височанська

Судді: А.І. Владичан

І.М. Литвинюк