Справа № 352/863/21
Провадження № 2/352/625/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Шпек В.О.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Єзупільської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

05.05.2021 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Єзупільської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відкрилась спадщина на все належне їм майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Померлі та позивачі були членами колгоспного двору і їм належало по 1/7 (6/42) частці господарства кожному. Зазначають, що в установлений законом строк вони звернулись до нотаріуса, щоб оформити спадщину, однак постановою нотаріуса їм було відмовлено у видачі правовстановлюючого документу, так як їх господарство відносилось до колгоспного двору, та у свідоцтві про право власності на житловий будинок, виданому 25.12.1989 виконавчим комітетом Поберезької сільської ради Тисменицького району, відсутній підпис голови виконкому та відтиск печатки Поберезької сільської ради.

Ухвалою судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11.05.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 31.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачі в судове засідання не з`явились, від них 25.06.2021 до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 25.05.2021 від нього до суду надійшла заява, в якій просив розгляд справи проводити без їх участі.

Допитаний в судовому засіданні 22.06.2021 в якості свідка ОСОБА_8 суду надав показання, що ОСОБА_7 є сином ОСОБА_5 , який помер в 2002 році.

Допитана в судовому засіданні 22.06.2021 в якості свідка ОСОБА_9 вказала, що ОСОБА_7 є сином ОСОБА_5 , який помер в 2002 році, вони разом проживали за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин, з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 25.06.2021 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст.268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд встановлює факти родинних відносин між фізичними особами.

Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №9 від 13.01.2021 ОСОБА_7 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками вказані ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с.18).

Відповідно до довідки Єзупільської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 15.01.2021 №7 ОСОБА_5 був зареєстрований та постійно проживав в житловому будинку АДРЕСА_1 та на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 з ним в даному будинку проживали: ОСОБА_4 , 1919 року народження, дружина; ОСОБА_7 , 1949 року народження, син; ОСОБА_1 , 1957 року народження, невістка; ОСОБА_12 , 1977 року народження, внучка; ОСОБА_6 , 1980 року народження, внук; ОСОБА_2 , 1986 року народження, внук (а.с.8).

Також, як вбачається із довідки виданої виконкомом Поберезької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 27.07.2020 №688 станом на 15.04.1991 в колгоспному дворі, що знаходиться по АДРЕСА_1 проживав ОСОБА_5 , 1919 року народження - голова двору; ОСОБА_4 , 1919 року народження, дружина; ОСОБА_7 , 1949 року народження, син; ОСОБА_1 , 1957 року народження, невістка; ОСОБА_12 , 1977 року народження, внучка; ОСОБА_6 , 1980 року народження, внук; ОСОБА_2 , 1986 року народження, внук (а.с. 9).

Відтак з оглянутих вище документів та показів свідків, суд вважає доведеним факт родинних відносин, між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його матір`ю ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , та батьком ОСОБА_5 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки,

Крім того, відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Факт, який просить встановити позивач, знайшов своє підтвердження на підставі поданих письмових доказів. Встановлення факту родинних відносин має для позивача юридичне значення, оскільки дає можливість реалізувати право на спадкування.

Також, відповідно до копії свідоцтва про право власності на жилий будинок від 25.12.1989 виданого на підставі рішення виконкому тисменицької районної Ради народних депутатів від 19.12.1989 №233 по АДРЕСА_2 (відповідно до довідки Єзупільської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 15.01.2021 №6 переіменована на АДРЕСА_3 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5 .

Статтями 121, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, що були чинними на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що майно колгоспного двору належить його членам в рівних частках на засадах спільної сумісної власності.

15 квітня 1991 року вступив в дію Закон України „Про власність". На момент вступу в дію Закону України „Про власність" в колгоспному дворі проживали: ОСОБА_5 , 1919 року народження - голова двору; ОСОБА_4 , 1919 року народження, дружина; ОСОБА_7 , 1949 року народження, син; ОСОБА_1 , 1957 року народження, невістка; ОСОБА_12 , 1977 року народження, внучка; ОСОБА_6 , 1980 року народження, внук; ОСОБА_2 , 1986 року народження, внук.

Даний факт підтверджено вищезазначеною довідкою виданою виконкомом Поберезької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 27.07.2020 №688.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 своєї постанови № 20 від 22.12.1995 р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" - положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство.

Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

б) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

У зв`язку із зазначеними вище обставинами, на час припинення колгоспного двору, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , стали співвласниками будинковолодіння в рівних долях, тобто їм належало на праві спільної сумісної власності по 1/7 (6/42) частині домоволодіння, як членам колишнього колгоспного двору.

Відповідно до п.6 розділу 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику у справах за позовами про захист права приватної власності" зі вступом в дію 15.04.1991 року Закону України „Про власність" - колгоспні двори ліквідовані, а ті члени двору, які не втратили частку в майні колгоспного двору на момент припинення його існування стали співвласниками у рівних частках, при цьому на виділ частки з майна колишнього колгоспного двору встановлено трирічний строк позовної давності.

ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про смерть від 05.03.1996 серії НОМЕР_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . 1/7 частку її майна успадкував її чоловік ОСОБА_5 та син ОСОБА_7 та їм стало належати 9/42 часток.

ОСОБА_5 на випадок своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 склав заповіт, який посвідчено секретарем Поберезької сільської ради/Ради народних депутатів Тисменицького району Івано-Франківської області Базилюк Л.С., зареєстровано в реєстрі №31, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належне на день його смерті і на, що він за законом матиме право заповів ОСОБА_7 (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про смерть від 16.01.2003 серія НОМЕР_2 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.14).

Після смерті батька ОСОБА_5 його частку майна за заповітом успадкував син ОСОБА_7 , і йому стало належати 18/42 часток.

Згідно з свідоцтвом про смерть від 26.01.2008 серія НОМЕР_3 ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с16). Після смерті останнього належні йому 6/42 часток в колгоспному дворі прийняли його абтько ОСОБА_7 та мати ОСОБА_1 в розмірі 3/42, яким стало належати: ОСОБА_7 21/42 частка (18/42+3/42), а ОСОБА_1 - 9/42 часток (6/42+3/42).

Після смерті ОСОБА_7 належні йому 21/42 частки по 7/42 часток успадкували ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_13 ).

Відповідно до вимог ст.ст.1261, 1268 ЦК України ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прийняли спадщину після смерті ОСОБА_7 у зв`язку з тим, що постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Даний факт підтверджується вищевказаними довідками Єзупільської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 15.01.2021 №7 та виконкому Поберезької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 27.07.2020 №688, а такожпоказами свідків.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з положеннями ч.1ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

З матеріалів справи встановлено, що після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, позивачі, що є спадкоємцями за законом, звернулись до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину, але таке їм не видано, оскільки на свідоцтві відсутній підпис голови виконавчого комітету та відсутній відтиск печатки Поберезької сільської ради. Крім того, у документах виявлені розбіжності.

У відповідності до положень п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Таким чином, оскільки встановлено, що позивачі є членами колгоспного двору, від прийняття спадщини не відмовлялись, але з наведених вище причин нотаріус не може оформити право власності на вказане майно, тому позов слід задовольнитиповністю.

Керуючись ст. ст.12, 13, 76-81, 141, 142, 200, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст.11, 15, 16, 182, 392, 1296, 1297 ЦК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Єзупільської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 16/42 часток домоволодіння АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 13/42 часток домоволодіння АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 13/42 часток домоволодіння АДРЕСА_1 .

Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи.

Позивачі:

ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ;

ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ;

ОСОБА_3 , АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 .

Відповідач:

Єзупільська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, с-ще Єзупіль, Івано-Франківської області, 77411, .

Рішення складене в повному обсязі 05.07.2021.

Суддя Д.В. Гриньків