Ухвала

08 липня 2021 року
м. Київ
справа № 570/5134/18
провадження № 61-10579ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Ткачука О. С.,
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Колор С.І.М.» на постанову Рівненського апеляційного суду від 27 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колор С.І.М.» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колор С.І.М.» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов мотивований тим, що з 07 липня 2015 року він працював на посаді начальника цеху виготовлення лаків Товариства з обмеженою відповідальністю «Колор С.І.М.».
Об`єднаним міським військовим комісаріатом Рівненської області направлено припис до місця служби, згідно якого на підставі наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 30 липня 2018 року № 328 йому запропоновано 28 серпня 2018 року вибути в розпорядження військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби. 23 серпня 2018 року він подав заяву на ім`я директора відповідача з проханням увільнити його від виконання обов`язків за посадою із збереженням робочого місця та середньомісячної заробітної плати з 27 серпня 2018 року, а також долучив копію припису військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 та копію витягу з наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 30 липня 2018 року № 328.

27 вересня 2018 року його було звільнено із займаної посади на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України, за прогул. Вказане звільнення вважав незаконним та безпідставним, оскільки прогулом може вважатися лише невихід на роботу без поважних причин, проте 27 серпня 2018 року він був відсутній на робочому місці у зв`язку з переїздом до місця проходження військової служби, а 28 серпня 2018 року уклав контракт «Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу» приступив до виконання своїх обов`язків за посадою.

Посилався на статтю 119 КЗпП України, згідно з якою на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватися у робочий час, працівникам гарантується збереження роботи (посади) і середнього заробітку. За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до фактичного звільнення зберігається місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб-підприємців, у яких вони працювали на час призову.
Ураховуючи викладене, позивач просив суд поновити його на роботі з 24 серпня 2018 року та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь вимушеного прогулу.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 08 грудня 2020 року у позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колор С.І.М.» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 27 травня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бондара Ю.М. задоволено.
Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 08 грудня 2020 року скасовано.

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колор С.І.М.» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Колор С.І.М.» № 152-К від 26 вересня 2018 року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на ОСОБА_1 та наказ № 153-К від 27 вересня 2018 року про звільнення за прогул начальника цеху виготовлення лаків (плівкоутворювачів) ОСОБА_1

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника цеху виготовлення лаків (плівкоутворювачів) товариства з обмеженою відповідальністю «Колор С.І.М.» з 24 серпня 2018 року.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Колор С.І.М.» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 137 663,25 грн, що визначено без утримання передбачених законом податків та інших обов`язкових платежів.
Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Колор С.І.М.» у дохід держави судові витрати в сумі 4 146,37 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Колор С.І.М.» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1 057,20 грн понесених при подачі апеляційної скарги.

У червні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Колор С.І.М.» засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Рівненського апеляційного суду від 27 травня 2021 року у вищевказаній справі, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
У відповідності до положень частини першої статті 394 ЦПК України колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Як підставу касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування судами норм права та відсутність правового висновку Верховного Суду щодо питання застосування цієї статті у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
Крім того, заявник посилається на застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.
Оскільки недоліки касаційної скарги усунуто, за формою та змістом касаційна скарга відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України, та витребування матеріалів указаної вище справи.
Разом із касаційною скаргою заявник подав заяву про зупинення виконання рішення.
Заява обґрунтована наявністю можливості примусового виконання постанови суду апеляційної інстанції. Оскільки у відповідності до частини другої статті 445 ЦПК України у справах, що випливають із трудових правовідносин, поворот виконання судового рішення не допускається, а оскаржуваними судовими рішеннями позивача поновлено на роботі, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу, з метою захисту прав та законних інтересів відповідача, просить зупинити виконання оскарження рішення до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Заява (клопотання) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.
У задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки оскарження судового рішення в касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання судом касаційної інстанції, а у клопотанні не наведено доводів та не надано доказів, які дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання оскарженої постанови суду апеляційної інстанції до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колор С.І.М.» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Колор С.І.М.» на постанову Рівненського апеляційного суду від 27 травня 2021 року.

Витребувати з Рівненського районного суду Рівненської області матеріали справи № 570/5134/18.

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Колор С.І.М.» про зупинення виконання постанови Рівненського апеляційного суду від 27 травня 2021 року, відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в десятиденний строк з дня отримання ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров
А. А. Калараш
О. С. Ткачук