Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1775/21
Провадження № 2-з/553/46/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2021 року м.Полтава

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави Високих М.С., перевіривши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

08.07.2021 на розгляд Ленінського районного суду м.Полтави надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Перевіривши зазначену заяву, слід вказати, що у відповідності до ч.1 та ч.2 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно із ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову може бути подана одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Отже, вирішуючи питання щодо застосування заходів забезпечення, суд має вирішити питання підсудності пред`явленої заяви.

За загальним правилом підсудності цивільних справ, позови пред`являються за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача фізичної особи або місцезнаходженням юридичної особи, згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено законом (ст.27 ЦПК України).

Між тим, процесуальним законом передбачені випадки альтернативної підсудності, тобто за вибором позивача.

Так, згідно із ч.12 ст.28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

У контексті Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання визнається місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна. Так, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна (ст.24 Закону № 1404-VIII).

Одночасно із пред`явленням заяви про забезпечення позову, ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за змістом якою, місцезнаходженням відповідача є АДРЕСА_1 , а від так, пред`являючи позовну заяву, ОСОБА_1 скористався правом альтернативної підсудності, тобто за місцем виконання оспорюваного виконавчого напису.

Разом із тим, звертаючись до суду за правилами альтернативної підсудності, заявником не наведені відомості щодо виконання вказаного виконавчого напису на території Подільського району м.Полтави, що у свою чергу належить до підсудності Ленінського районного суду м.Полтави. Відомості про місце роботи позивача чи місце знаходження його майна, та зазначення доказів, що це підтверджують, також не вказані.

Крім того, заявником не наведено відомостей про прийняття виконавцем рішення про звернення стягнення на його заробітну плату, при цьому заява містить посилання на те, що у випадку подальшого виконання виконавчого напису, із заробітної плати позивача буде стягуватись 20%, яка є єдиним джерелом його доходу.

За таких обставин, в порушення вимог ст.151 ЦПК України, заявником не наведено відомостей, які необхідні про забезпечення позову.

Згідно із ч.10 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне повернути заяву про забезпечення позову на підставі вимог ст.153 ЦПК України та роз`яснити заявнику, що її повернення не позбавляє права повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення такої.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє заявника повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтави протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих