Справа № 172/416/21
Провадження № 2/172/300/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2021 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Битяка І.Г. за участі: секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю майна подружжя, набутого за час шлюбу з визначенням реального розміру частки у спірному об`єкті, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі зареєстрованому 11.05.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий № 21. 27.11.2017 року згідно з договором купівлі-продажу, посвідченого Васильківською державною нотаріальною конторою подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за спільні кошти було придбано житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 і складається в цілому складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 64,7 кв.м., житловою площею 37,6 кв.м., сараю Б-1, літньої кухні В-1, сараю в-1, вбиральні Г-1, погребу П-1, воріт з хвірткою № 1, паркану № 2.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 01.03.2021 року шлюб між ними розірвано, питання про визнання спільною сумісною власністю подружжя спірного житлового будинку та його поділу в судовому порядку під час розгляду справи про розірвання шлюбу не вирішувалося.

Спірний житловий будинок з надвірними будівлями та сподами зареєстрований на праві приватної власності за колишнім чоловіком позивачки ОСОБА_2 .

Добровільно провести поділ житлового будинку відповідач відмовляється, тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та просить суд визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , набутий ними за час шлюбу та визнати за нею 1/2 частину вищевказаного будинку з надвірними будівлями та спорудами, стягнути з відповідача судові витрати у справі.

Ухвалою судді від 11.05.2021 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не подав, відзив у встановлений судом строк не надав, хоча судом відповідачу було надано додатковий час для підготовки відзиву на позовну заяву та надання відповідних доказів.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 01.03.2021 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що зареєстрований 11.05.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий № 21, розірвано. Рішення суду набрало законної сили 01.04.2021 року.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 04.05.2021 року видно, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 і в цілому складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 64,7 кв.м., житловою площею 37,6 кв.м., сараю Б-1, літньої кухні В-1, сараю в-1, вбиральні Г-1, погребу П-1, воріт з хвірткою № 1, паркану № 2 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23.11.2017 року державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Гордієнко І.В.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина 1 ст. 61 СК України визначає, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

За статтею 163 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

За приписами ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи, що майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, набуте сторонами за час шлюбу та є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 і задоволення позовних вимог шляхом поділу спірного майна між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні.

Крім того, суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ПК України вввжаєа за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги в сумі 1000,00 грн., то позивачем в порушення вимог ст. 137 ЦПК України не надано документів на підтвердження вказаних витрат договору про надання правничої допомоги, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а лише зазначено про такі витрати в позовній заяві.

Керуючись ст.ст. 60, 61, 69, 70, 163 СК України, ст.ст. 368, 369, 372 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 211, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю майна подружжя, набутого за час шлюбу з визначенням реального розміру частки у спірному об`єкті задовольнити.

2. Визнати житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що в цілому складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 64,7 кв.м., житловою площею 37,6 кв.м., сараю Б-1, літньої кухні В-1, сараю в-1, вбиральні Г-1, погребу П-1, воріт з хвірткою № 1, паркану № 2, спільною сумісною власністю майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , набутого за час шлюбу.

3. В порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, набутого за час шлюбу, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що в цілому складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 64,7 кв.м., житловою площею 37,6 кв.м., сараю Б-1, літньої кухні В-1, сараю в-1, вбиральні Г-1, погребу П-1, воріт з хвірткою № 1, паркану № 2.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк