РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2020 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирської І.М., при секретарях Сафроновій К.В., Гандзюк К.С., Клименко А.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Приватний нотаріус Селидівського міського нотаріального округу Донецької області Шарафєєва І.В., про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на майно, придбане за час сумісного проживання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 2/3 частини майна, придбаного за час сумісного проживання, в обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 . З 03.08.2005 року по 07.06.2016 р. позивач проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з померлим ОСОБА_4 . Позивач з померлим ОСОБА_4 одружилися ІНФОРМАЦІЯ_2 . По день смерті ОСОБА_4 , позивач проживала з ним разом та вони вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 . В грудні 2000 року померлий ОСОБА_4 розірвав шлюб зі своєю першою дружиною. Позивачу необхідно встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, оскільки вона має право на спадщину після смерті ОСОБА_4 . Позивачем за період шлюбу з померлим ОСОБА_4 було придбано майно, на яке відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_4 у вигляді 1/2 частини: легкового автомобіля ВАЗ 11193, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2007, тип загальний легковий хетчбек В, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , колір сірий, придбаний у 20.10.2015 року; вантажного автомобіля ЗІЛ ММЗ 554, реєстраційний номер НОМЕР_3 , рік випуску 1987, тип ТЗ самоскид, шасі (кузов, рама) НОМЕР_4 , який було придбано у 2013 році; телевізора рідкокристалічного «BRAVIS» LED. Позивач та діти померлого звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, та приватним нотаріусом Шарафєєвою І.М. була відкрита спадкова справа від 08.08.2017 року. Однак, діти померлого ОСОБА_4 вважають, що все майно, що залишилося після смерті батька, належить тільки їм. В шестимісячний строк після смерті ОСОБА_4 діти відмовились від спадщини на користь їх дядька ОСОБА_3 . В подальшому позивач неодноразово уточнювала позовні вимоги та в останній редакції просить суд:

встановлення факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 03.08.2005 року по 06.06.2016 р.;

визнати право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на майно: легковий автомобіль ВАЗ 11193, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2007, тип загальний легковий хетчбек В, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , колір сірий, придбаний у 20.10.2015 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ; вантажний автомобіль ЗІЛ ММЗ 554, реєстраційний номер НОМЕР_3 , рік випуску 1987, тип ТЗ самоскид, шасі (кузов, рама) НОМЕР_4 , який було придбано у 2013 році; телевізор рідкокристалічний «BRAVIS» LED;

визнати за нею 1/2 частку в праві спільної сумісної власності на: легковий автомобіль ВАЗ 11193, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2007, тип загальний легковий хетчбек В, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , колір сірий, придбаний у 20.10.2015 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ; вантажний автомобіль ЗІЛ ММЗ 554, реєстраційний номер НОМЕР_3 , рік випуску 1987, тип ТЗ самоскид, шасі (кузов, рама) НОМЕР_4 , який було придбано у 2013 році; телевізор рідкокристалічний «BRAVIS», після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 26.01.2018 року суддя Переясловська Ю.А. відкрила провадження по вищевказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 06.06.2018 року суддя Владимирська І.М. прийняла цивільну справу до свого провадження та призначила підготовче засідання.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 21.11.2018 року замінено відповідача по вищевказаній справі.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 15.05.2019 року витребувано докази по вищевказаній справі.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 28.10.2019 року закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд у зазначеній справі.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 30.07.2020 року позовні вимоги в частині визнання право власності на 2/3 майна, а саме житловий будинок, земельних ділянок та ротового маршрутизатора, залишено без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пославшись у їх обґрунтування на обставини, викладені в позові. В подальшому позивач надала суду заяву, в якій просить суд слухати справу у її відсутність, позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимог щодо спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу визнає. Однак, позовні вимоги в частині визнання права власності на 1/2 частину вантажного автомобіля ЗІЛ-ММЗ 554, реєстраційний номер НОМЕР_6 , рік випуску 1987 року, тип ТЗ-самоскид, придбаного у 2013 році не визнає, оскільки померлий ОСОБА_4 у 2013 році отримав грошові кошти від Фонду соціального страхування в рахунок відшкодування шкоди у розмірі 76 000 грн., та за вказані кошти придбав у особисту власність спірний вищевказаний автомобіль. Тим самим, вказаний автомобіль не є спільною сумісною власністю, оскільки він не придбаний позивачем з померлим ОСОБА_4 . Щодо позовних вимог про визнання права власності на 1/2 частину телевізора та ротового маршрутизатора вважає їх безпідставними, оскільки зазначене майно знаходиться у позивача та на нього ніхто не претендує. Просить суд позовні вимоги в частині визнання права власності на 1/2 частину вантажного автомобіля ЗІЛ-ММЗ 554, реєстраційний номер НОМЕР_6 , рік випуску 1987 року, тип ТЗ-самоскид, придбаного у 2013 році залишити без задоволення.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, пояснив, що його брат в 2013 році придбав вантажний автомобіль за кошти, які він отримав від Фонду соціального страхування у розмірі 78 000 грн., а легковий автомобіль ОСОБА_4 придбав за 70 тисяч гривень, з яких зайняв у ОСОБА_5 в борг 20 тисяч гривень. Щодо телевізора йому нічого не відомо, оскільки позивач з квартири все вивезла. В період з 2005 р. по 2016 рік позивач мешкала з його братом ОСОБА_4 . Однак, він думає, що постійно його брат з позивачем не мешкав, оскільки часто знаходився у їх батьків та він був там прописаний. Також, брат ОСОБА_4 у батьків сам займався господарством. Він повертав борг брата за легковий автомобіль, оскільки ОСОБА_1 відмовилась його повертати. В подальшому надав заяву, в якій просить суд слухати справу у його відсутність.

Третя особа Приватний нотаріус Селидівського міського нотаріального округу Донецької області Шарафєєва І.В. в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що позивача вона знає з 2005 року, як сусідку. Позивач ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 поселилися в будинок за адресою АДРЕСА_2 . Вони мешкали разом як одна родина, разом відпочивали, вели спільне господарство, разом тримали живність, все робили разом. Їй відомо, що позивач з чоловіком ОСОБА_4 придбали приблизно в 2013 р. вантажний автомобіль. Потім в 2015 році вони купили легковий автомобіль, на якому їздили до м. Києва. ОСОБА_1 з ОСОБА_4 мешкала однією сім`єю з 2005 р. по 2015 р. В 2016 році вони зареєстрували шлюб та всім під`їздом святкували. ОСОБА_4 працював на шахті, а ОСОБА_1 вихователем в дитячому саду.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що позивача він знає приблизно 20 років. Йому відомо, що позивач ОСОБА_1 познайомилась з ОСОБА_4 приблизно 2000 році, мешкати стали однією родиною. Спільних дітей у них не було. Вони родинами відпочивали на природі. ОСОБА_4 казав, що ОСОБА_8 його дружина. Позивач з ОСОБА_4 мешкали разом за адресою АДРЕСА_2 . Йому не відомо, за які кошти були придбані автомобілі, однак він знає, що вони разом придбали автомобілі.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засідання пояснив, що позивач є його матір`ю. З 2005 року він, матір ОСОБА_1 та ОСОБА_4 разом мешкали за адресою: АДРЕСА_1 , як одна сім`я. Він вчився в школі, ОСОБА_4 працював в шахті, мати ОСОБА_1 працювала в магазині, а потім в дитячому саду. Вони разом постійно їздили до бабусі. Мати та ОСОБА_4 утримували свинів, бройлерів та вели спільне господарство. В 2016 році він почав працювати та переїхав до своєї бабусі. Його мати ОСОБА_1 та ОСОБА_4 разом скрізь їздили, мали спільний бюджет, разом здійснювали покупки. Крім того, в 2015 році разом з ОСОБА_4 для придбання автомобіля їздили в Запоріжжя, його мати ОСОБА_1 , він та син померлого ОСОБА_4 . В 2013 році ОСОБА_4 на вантажному автомобілі возив пісок, сіно для утримання господарства. Автомобілі, які належать ОСОБА_4 були придбані за спільний бюджет ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що позивача він знає приблизно шість років. Коли він переселився в 2015 році в Вовчанку, то йому допомагав покійний ОСОБА_4 перевезти речі. В 2015 році він дізнався, що дружина ОСОБА_4 є ОСОБА_1 . Коли померла ІНФОРМАЦІЯ_3 мати ОСОБА_4 , він на поминах в травні познайомився з ОСОБА_1 . У ОСОБА_4 був легковий автомобіль та вантажний автомобіль, однак коли він їх придбав, він не знає. Господарством займався ОСОБА_4 , він йому допомагав.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою батьків ОСОБА_4 . Позивача вона знає, як дружину ОСОБА_4 , вони спочатку жили не розписані, а потім зареєстрували шлюб. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мешкали в м. Українськ, та постійно вони приїжджали разом до матері ОСОБА_4 допомагали їй по господарству. Їй відомо, що вони разом покупали автомобілі та в квартиру також. Вони разом у неї брали в борг 20 тисяч гривень для придбання легкового автомобіля. Однак, гроші їй віддав брат померлого, які вони брали в борг. Їй невідомо за скільки вони придбали автомобіль. ОСОБА_1 приїжджала в село та допомагала матері померлого по господарству.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що позивача він знає, вона є його сусідкою. В 2015 році померла матір ОСОБА_4 , та на її поминах він познайомився з ОСОБА_4 та його дружиною ОСОБА_1 . Він бачив позивача приблизно 2 рази, коли вони приїжджали в село та займалися господарством.

Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, встановив наступне.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 від 10.11.2015 року, виданого відділу державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_4 та ОСОБА_12 розірвали шлюб 05.12.2000 року, актовий запис № 666.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_8 від 07.06.2016 року, виданого виконкомом Української міської ради м. Селидове Донецької області, ОСОБА_4 та ОСОБА_13 зареєстрували шлюб 07.06.2016 року, актовий запис № 15. Після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно « ОСОБА_14 ».

Згідно довідки № 1322 від 14.08.2017 року, виданої ОСББ «Добробуд м. Українськ», ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкав разом з дружиною ОСОБА_4 без реєстрації по АДРЕСА_1 .

Згідно акту № 2104 від 14.09.2017 року, складеного комісією у складі: депутатом Української міської ради кукса О.В., ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , встановлено, що майно, яке перебувало у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , до смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , де він мешкав разом з дружиною ОСОБА_1 зникло: телевізор «Bravis LED- 28D1070», комп`ютер (процесор), роутер ТП LINK. На 25.08.2017 року вищевказане майно в квартирі за адресою АДРЕСА_3 відсутнє.

Згідно акту про фактичне проживання № 2102 від 12.09.2018 року, складеного депутатом Української міської ради Дмитрієвою Т.В. в присутності свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 , з 2005 року до дня смерті ОСОБА_4 , мешкали однією сім`єю.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 , ОСОБА_4 є власником ВАЗ 11193, загальний легковий хетчбек В, НОМЕР_2 , колір сірий, зареєстрованого 20.10.2015 року.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_9 , ОСОБА_4 є власником ЗИЛ ММЗ 554, номерний знак НОМЕР_3 , рік випуску 1987, номер (кузова, шасі, рами) НОМЕР_4 , зареєстрованого 14.01.2015 року.

Згідно полісу страхової компанії «Юнівес» № АМ/0044785 від 12.05.2007 року, ОСОБА_4 застрахував транспортний засіб ЗИЛ ММЗ 554, номерний знак НОМЕР_3 , рік випуску 1987, номер (кузова, шасі, рами) НОМЕР_4 , строком дії з 13.05.2017 р. по 12.05.2018 р.

Згідно протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 00193-02639-15 від 26.09.2015 р., транспортний засіб ЗИЛ-ММЗ 554, державний номер НОМЕР_10 , номер кузова (рами) НОМЕР_4 , державна реєстрація 14.01.2015 року, зазначений транспортний засіб після технічного контролю визнано технічно справним.

Згідно квитанції № 36-16395602 від 03.02.2017 року в ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» Магазин «Фокстрот» ОСОБА_4 придбав рідкокристалічний телевізор «Bravis LED- 28D1070» вартістю 3299 грн. 90 коп.

Згідно квитанції № 36-16395682 від 03.02.2017 року в ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» Магазин «Фокстрот» ОСОБА_4 придбав бездротовий маршрутизатор ТР Link TL WR841N вартістю 499 грн. 90 коп.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 від 31.07.2017 року, виданого Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецької області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актова запис № 401.

З відповіді приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу Шарафєєвої І.В. від 19.09.2018 року №576/01-16 вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08.08.2017 року була заведена спадкова справа № 59/2017. Згідно даних Спадкового реєстру заповіти від імені спадкодавця відсутні, інформаційна довідка № 48685406 від 08.08.2017 року, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Спадкоємцями, які 08.08.2017 р. прийняли спадщину є дружина спадкодавця ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_17 , дочка ОСОБА_18 . Протягом строку встановленого для прийняття спадщини ОСОБА_17 , ОСОБА_18 відкликали свої заяви про прийняття спадщини та надіслали заяви про відмову від спадщини на користь спадкоємця іншої черги спадкування брата спадкодавця ОСОБА_3 , який прийняв спадщину. Усі вищезазначені заяви надійшли до нотаріуса 30.01.2018 до спливу строку встановленого для прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину спадкоємцям не видавалось.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу Шарафєєвою І.В. після смерті ОСОБА_19 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , до приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу Шарафєєвої І.В. звернувся ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини № 33 від 30.01.2018 року, про прийняття спадкового майна після смерті брата ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відмовою на його користь спадкоємців першої черги спадкування ОСОБА_18 та ОСОБА_17 .

Згідно заяви про прийняття спадщини № 150 від 08.08.2017 року, ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу Шарафєєвої І.В., про прийняття спадкового майна після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно заяви про прийняття спадщини № 151 від 08.08.2017 року, ОСОБА_17 звернулась до приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу Шарафєєвої І.В., про прийняття спадкового майна після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно заяви про прийняття спадщини № 152 від 08.08.2017 року, ОСОБА_18 звернулась до приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу Шарафєєвої І.В., про прийняття спадкового майна після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно заяви № 20 від 30.01.2018 року, ОСОБА_17 звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Жерліцина О.В., про відкликання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно заяви № 30 від 30.01.2018 року, ОСОБА_17 звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Жерліцина О.В., про відмову від своєї частки спадщини після смерті батька на користь рідного брата спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно заяви № 31 від 30.01.2018 року, ОСОБА_18 звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Жерліцина О.В., про відкликання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно заяви № 32 від 30.01.2018 року, ОСОБА_18 звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Жерліцина О.В., про відмову від своєї частки спадщини після смерті батька на користь рідного брата спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно листа № 02-13/392 від 01.04.2019 року, виданого Селидівським міським відділом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, ОСОБА_4 перебував на обліку у відділенні та отримував страхові виплати внаслідок професійного захворювання з 13.01.2013 року.

Згідно довідки, виданої Селидівським міським відділом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, ОСОБА_4 перебував на обліку з 20.12.2012 року, за період лютий 2013 р. по грудень 2013 р. отримав загальну суму у розмірі 123 129 грн. 97 коп.

Згідно листа територіального сервісного центру регіонального сервісного центру в Донецькій області № 1445 № 31/5-1445-1171 від 23.05.2019, за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 14.01.2015 року у Центрі НППВАЗ 1416 (м. Мар`їнка), на підставі довідки-рахунок серії ВІА № 893518 від 14.01.2015 р., було зареєстровано транспортний засіб вантажний автомобіль ЗИЛ ММЗ 554, тип кузова самоскид, 1987 року випуску, зеленого кольору, шасі № НОМЕР_12 , ідентифікатор ТЗ (VIN) НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_3 , видано свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_9 .

Згідно листа територіального сервісного центру регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області № 1444 № 31/5-1444-2224 від 25.05.2019, станом на 25.05.2019 р. автомобіль ЗИЛ ММЗ 554 н/з НОМЕР_13 зареєстровано за ОСОБА_4 . Автомобіль зареєстровано 14.01.2015 року на ОСОБА_4 за довідкою-рахунком ВІА 893518, видану 14.01.2015 року Курахівською філією № 6 ТОВ «Форвардавто-2».

Згідно листа територіального сервісного центру регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області № 1444 № 31/5-1444-3661 від 07.08.2019, станом на 07.08.2019 р. за ОСОБА_13 з 10.04.2010 року зареєстрований автомобіль ВАЗ 2107, держномер НОМЕР_14 , номер кузова НОМЕР_15 . Автомобіль було придбано на підставі біржової угоди № 1-0663 від 10.04.2010 р., виданої Запорізькою ТТБ.

Згідно листа № 20.39-13/2178 від 07.12.2020, Селидівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), повідомив, що актовий запис про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 відсутній. В актовому записі про шлюб № 15, складеному 07.06.2016 року виконавчим комітетом Української міської ради м. Селидове Донецької області на ОСОБА_4 та ОСОБА_1 відсутня відмітка про розірвання шлюбу.

Згідно листа № 289/01-16 від 16.12.2020 року, приватний нотаріус Селидівського міського нотаріального округу Донецької області Шарафєєва І.В. повідомила, що після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Згідно ч.3,4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.15Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно з частинами першою та другою статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини першої статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про встановлення факту сумісного проживання підлягають задоволенню, оскільки факт спільного проживання однією сім`єю позивача з ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: з 03 серпня 2005 року до 06 червня 2016 року підтверджується дослідженими судом доказами, показаннями свідків, з яких вбачається, що в зазначений період часу між сторонами склались усталені відносини, що притаманні подружжю; крім того факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , без реєстрації шлюбу в зазначений період не заперечувався відповідачем.

Вирішуючи питання про визнання права власності на майно, придбане за час сумісного проживання, суд встановив наступне.

Згідно із статтею 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні статті 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1026цс15 майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

Сам факт перебування у незареєстрованих шлюбних відносинах без установлення обставин ведення спільного господарства, побуту та бюджету не є підставою для визнання права власності на половину майна за кожною із сторін. (Відповідний висновок зазначено у постанові верховного Суду від 24 січня 2020 року, справа №546/912/16-ц.)

Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності (Відповідний висновок зазначено у постанові верховного Суду від 8 червня 2016 року, справа №6-2253цс15).

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Суд, проаналізувавши надані сторона докази, прийшов до висновку, що спірне майно придбане ОСОБА_4 та ОСОБА_1 внаслідок ведення спільного господарства, побуту та бюджету, за кошти, які були об`єднанні для набуття спільного майна, з метою використання його в інтересах сім`ї, що свідчить про те, що воно є спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що транспортний засіб ЗИЛ ММЗ 554, номерний знак НОМЕР_3 , рік випуску 1987, номер (кузова, шасі, рами) НОМЕР_4 є особистою власністю ОСОБА_4 , оскільки був придбаний померлим ОСОБА_4 за кошти, які останній отримав від Фонд соціального страхування, оскільки не надано доказів того, що зазначений автомобіль був придбаний померлим саме за ці кошти, як вбачається з довідки Селидівським міським відділом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області вказані кошти не були надані ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , для придбання вищевказаного автомобіля.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що легковий автомобіль ВАЗ 11193, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2007, тип загальний легковий хетчбек В, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , колір сірий, придбаний у 20.10.2015 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ; вантажний автомобіль ЗИЛ ММЗ 554, реєстраційний номер НОМЕР_3 , рік випуску 1987, тип ТЗ самоскид, шасі (кузов, рама) НОМЕР_4 , який було придбано у 2013 році; та телевізор рідкокристалічний «BRAVIS» LED, слід визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вказане майно було придбано під час спільного їх проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу за сумісні кошти під час ведення спільного господарства, побуту та бюджету, виконання взаємних прав та обов`язків, та визнати за ОСОБА_1 1/2 частку в праві спільної сумісної власності на легковий автомобіль ВАЗ 11193, реєстраційний № НОМЕР_1 , рік випуску 2007, тип- загальний легковий хечбек В, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , колір сірий, який було придбано 20.10.2015 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ; 1/2 частку в праві спільної сумісної власності на вантажний автомобіль ЗІЛ ММЗ 554, реєстраційний № НОМЕР_16 , рік випуску 1987, тип ТЗ самоскид, шасі (кузов, рама) НОМЕР_17 , який було придбано у 2013 році та 1/2 частку в праві спільної сумісної власності на телевізор рідкокристалічний «BRAVIS» LED.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 368, 372 ЦК України, ст.ст. 21,60,61,70,74, 163 СК України, ст.ст. 12, 13, 76, 77, 81,141, 247, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_18 ) до ОСОБА_3 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 ), третя особа Приватний нотаріус Селидівського міського нотаріального округу Донецької області Шарафєєва І.В. (місцезнаходження за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Пушкіна, буд. № 6), про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на майно, придбаного за час сумісного проживання задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 (до одруження ОСОБА_20 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 03 серпня 2005 року по 06 червня 2016 року.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 легковий автомобіль ВАЗ 11193, реєстраційний № НОМЕР_1 , рік випуску 2007, тип- загальний легковий хечбек В, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , колір сірий, який було придбано 20.10.2015 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ; вантажний автомобіль ЗІЛ ММЗ 554, реєстраційний № НОМЕР_16 , рік випуску 1987, тип ТЗ самоскид, шасі (кузов, рама) НОМЕР_17 , який було придбано у 2013 році; телевізор рідкокристалічний «BRAVIS» LED.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 1/2 частку в праві спільної сумісної власності на легковий автомобіль ВАЗ 11193, реєстраційний № НОМЕР_1 , рік випуску 2007, тип- загальний легковий хечбек В, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , колір сірий, який було придбано 20.10.2015 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ; 1/2 частку в праві спільної сумісної власності на вантажний автомобіль ЗІЛ ММЗ 554, реєстраційний № НОМЕР_16 , рік випуску 1987, тип ТЗ самоскид, шасі (кузов, рама) НОМЕР_17 , який було придбано у 2013 році та 1/2 частку в праві спільної сумісної власності на телевізор рідкокристалічний «BRAVIS» LED.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст виготовлено 09.03.2021 року.

Суддя І.М. Владимирська