Справа № 509/4094/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Сірман Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Овідіополь заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання житлового будинку спільною сумісною власністю подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

09.06.2021 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання житлового будинку спільною сумісною власністю подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якій просила суд видати дублікат виконавчого листа та поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 65000,00 грн. компенсації за 1/2 частину автомобіля «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1993 року випуску. Та грошові кошти в сумі 1218,00 грн. сплаченого судового збору за подання зустрічної позовної заяви.

Заявниця в судове засідання не з`явилась, просила суд розглянути заяву без її участі.

Боржник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Овідіопольського районного суду від 01 серпня 2017 року в задоволенні первісного позову відмовлено в повному обсязі. Зустрічний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 65000 грн. компенсації за 1/2 частину автомобіля «OPEL ASTRA», 1993 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1218 грн. сплаченого судового збору за подання зустрічної позовної заяви.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 26 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 серпня 2017 року змінено. Скасовано його в частині відмови у позові ОСОБА_2 про визнання житлового будинку з надвірними спорудами спільною сумісною власністю подружжя і ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнати будинок АДРЕСА_1 з надвірними спорудами і земельну ділянку, на якій він розташований, спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 ідеальній долі.

У решті рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Одеської області від 26 жовтня 2017 року залишено без змін.

За ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 15 та ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 12 частини 1-4 цього ж Кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 13 ч.ч. 1,2 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 42 ч.1 п. 2 цього ж Кодексу визначено, що учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам.

З приписів ст. 76, ст.77 ч.ч. 1, 2, ст. 78- 80 ч. 2, ст. 81 ч.ч. 1, 5, 6, ст. 83 ч. 1ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ст. 95 ч.1 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Суду не надано жодних доказів, що стягувач звертався у виконавчу службу із заявами про перебування таких на виконанні взагалі. В матеріалах справи відсутні розписки про отриманні виконавчих листів.

Відповідно до вимог п. 17.4. Перехідних положень ЦПК України, суд може видати дублікат виконавчого документа лише у тому разі якщо стягувач або держаний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зі змісту вищезазначеної статті вбачається, що дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року № 8 "Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах", при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою, заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не були виконані втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Такий правовий висновок узгоджується із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року по справі № 2-824/2009 провадження № 61-5388св18.

Разом з тим, заявником не надано до заяви належних та допустимих доказів втрати оригіналу виконавчого листа, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання давно минув.

Відповідно до ч. 1ст. 433 ЦПК Україниу разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно позиції ВСУ від 26.09.2012 року №6-85 цс12, та від 04.11.2015 року №6-1486 цс15 поважними причинами пропуску строку є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення дій. Та підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на доказі, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Так, в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» Суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Європейський суд зазначає, якщо звичайний строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Заявник у поданій заяві про видачу дублікату виконавчого листа просить поновити строк пред`явлення його до виконання. Разом з тим, жодним чином не аргументує обставини пропуску такого строку, не наводить жодної причини, що перешкоджали вчасному пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Отже, вирішуючи питання про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку на його пред`явлення, суд виходить із того, що заявник звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа

Строк пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі сплинув 26 жовтня 2020 року.

В той же час, пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання є правом, а не обов`язком стягувача.

Виходячи з наведеного, не можна визнати поважними вказані заявником причини пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки ані факт втрати оригіналу виконавчого документу, ані поважність причин пропущення стягувачем процесуального строку на звернення цього виконавчого документу до виконання заявником не доведені.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання.

Керуючись ст. 433, п.17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її ухвалення.

Суддя А.І.Бочаров