ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/700/20Головуючий у 1-й інстанції Музика Я.М.
Провадження № 22-ц/817/114/21 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 310020000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Боднар Р.В.

та відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №593/700/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2020 року, ухваленого суддею Музика Я.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення та стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

у липні 2020 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання їхнього сина ОСОБА_3 та стягнення з відповідача в користь позивача аліменти на утримання їхнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину певного віку, а також, всі судові витрати по справі покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що він перебував із відповідачкою у шлюбі, який розірвано. Від даного шлюбу у них народилося двоє синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який трагічно помер та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Із 27 серпня 2009 року позивач сплачував аліменти на утримання їхніх дітей, заборгованості по сплаті аліментів не мав. 28 травня 2020 року син ОСОБА_3 з власного бажання перейшов жити від матері до нього. ОСОБА_1 01 червня 2020 року звернулась з заявою до органу опіки та піклування Бережанської РДА про виконання раніше прийнятого розпорядження голови Бережанської РДА за №555 від 07 листопада 2011 року, яким було визначено місце проживання їхньої спільної дитини з матір`ю та зазначила, що син перейшов проживати до батька. Позивач звернувся із заявою до органу опіки та піклування про визначення місця проживання їхнього сина, в результаті чого 13 липня 2020 року, органом опіки та піклування Бережанської РДА було надано висновок про визначення місця проживання ОСОБА_4 із позивачем, за адресою місця проживання позивача. Позивач стверджує, що за таких умов він не повинен сплачувати аліменти відповідачці на утримання їхньої дитини, яка фактично проживає із ним. Крім цього, зазначив, що ОСОБА_1 працює, має підсобне господарство, здає в оренду земельні паї, в середньому її дохід на місяць становить біля 6-8 тисяч гривень, вважає, що вона має змогу сплачувати аліменти.

Рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2020 року позов задоволено.

Припинено з 28 липня 2020 року стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого по АДРЕСА_1 , аліментів на користь ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , на утримання сина ОСОБА_3 , які стягуються на підставі виконавчого листа у справі №2-746/09 від 28 вересня 2009 року.

Стягнуто із відповідачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , в користь позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого по АДРЕСА_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень, щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину певного віку, починаючи з 28 липня 2020 року.

Стягнуто з відповідачки ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2020 року у справі №593/700/20 і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що воно підлягає скасуванню у зв`язку із порушенням норм матеріального права, а обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими в суді не було доведено, внаслідок чого висновки суду викладені у оскаржуваному рішенні не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила, що при розгляді справи судом, яка розглядалась без виклику сторін, нею було направлено відзив на позов, в якому вказала про те, що син знову повернувся проживати до неї без зміни реєстрації місця проживання, що підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов від 16 вересня 2020 року, який суд не взяв до уваги, не надав йому належної оцінки і в мотивувальній частині не навів підстав відхилення даного Акту, як доказу. Окрім цього вказує, що вона зверталась до Служби у справах дітей Бережанської РДА, як до органу опіки та піклування, спеціалістами якої було обстежено її побутові умови та констатовано факт того, що їх син ОСОБА_5 з серпня 2020 року проживає із нею. Також, при спілкуванні із сином він пояснював, що із батьком він не проживає через зловживання алкоголем останнім. Даний факт підтверджується Актом оцінки потреб сім`ї/особи та Висновком оцінки потреб сім`ї від 01 жовтня 2020 року, проте, дані документи нею не було подано, оскільки на розгляд справи її не викликали. Однак, дані документи додатково підтверджують інформацію, що міститься у поданому до суду Акті обстеження житлово-побутових умов від 16 вересня 2020 року. Вважає, що поданий позов є безпідставним та необґрунтованим.

Позивач своїм правом на відзив не скористався.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на доводи, викладені в ній.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується розміщеним повідомленням на веб-порталі судової влади України.

Згідно з частинами 11-12 статті 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 08 квітня 2009 року, цей факт доводиться Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , актовий запис за №28, виданим 08 квітня 2009 року відділом РАЦС Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області (а.с. 5).

Під час даного шлюбу у них народилося двоє синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який трагічно помер та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження, Серія НОМЕР_3 , актовий запис за №2 (а.с. 6). Після розірвання шлюбу, діти залишились проживати із відповідачкою, і починаючи із 27 серпня 2009 року позивач сплачував аліменти на утримання їхніх дітей, заборгованості по сплаті аліментів не мав, що доводиться довідкою №12376 від 04 червня 2020 року, виданою Бережанським міжрайонним відділом державної виконавчої служби (а.с. 7).

Позивач стверджує, що його син постійно виявляв бажання проживати із ним, а не із матір`ю та її новим чоловіком, а тому із 28 травня 2020 року з власного бажання перейшов жити від матері до батька.

01 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до органу опіки та піклування Бережанської РДА про виконання раніше прийнятого розпорядження голови Бережанської РДА за №555 від 07 листопада 2011 року, яким було визначено місце проживання їхньої спільної дитини з матір`ю та зазначила, що син перейшов проживати до позивача.

Згідно висновку органу опіки та піклування від 13 липня 2020 року про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 було вирішено визначити місце проживання дитини, ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем належними та допустимими доказами доведено підстави припинення стягнення з нього аліментів на утримання сина на користь відповідачки у зв`язку зі зміною обставин, а саме те, що син з 28 травня 2020 року проживає разом із ним та знаходиться на його утриманні.

Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції не погоджується, оскільки він не відповідає обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 11 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо.

Статтею 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

За змістом частини першої статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти сплачуються тому з батьків з ким проживають діти.

Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

З матеріалів справи вбачається, зокрема з акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_1 №510 від 16 вересня 2020 року в складі депутатів: Ворони Н.Г., ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , що в результаті обстеження виявлено: склад сім`ї: ОСОБА_8 , 1971 р.н. - родич, ОСОБА_9 , 2013 р.н.. - дочка, ОСОБА_4 , 2007 р.н. - син, проживає без реєстрації місця проживання з 18 серпня 2020 року (а.с. 30).

Також в акті оцінки потреб сім`ї/особи №24 від 01.10.2020 року вказано, що певний період ОСОБА_10 проживав з батьком, однак із серпня місяця по сьогоднішній день він проживає з матір`ю, яка забезпечила його всім необхідним для побуту та шкільного процесу (а.с. 39-42).

У Висновку оцінки потреб сім`ї, соціальна картка №24 вказано, що батьки розлучені, проживають окремо, у матері другий чоловік. Володя спочатку це важко сприймав. Виявив бажання проживати з рідним батьком. Однак, батько почав зловживати алкоголем, хлопчик повернувся до матері. Із серпня місяця по теперішній час проживає з матір`ю (а.с. 43).

Отже, з вказаних актів та висновку видно, що малолітній ОСОБА_5 з 18 серпня 2020 року фактично проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , тому колегія суддів вважає, що підстав для припинення стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання їхнього неповнолітнього сина, що здійснюється згідно виконавчого листа у справі №2-746/09 від 28 вересня 2009 року не має.

Зазначені докази були долучені відповідачем до відзиву на позов, однак судом першої інстанції їм не надано жодної оцінки і не прийнято до уваги.

Крім цього, судом розглянута справа в порядку спрощеного спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що суперечить частини 4 статті 274 ЦПК України, а саме в прядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних правовідносин, в тому числі і припинення стягнення аліментів.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, а рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення та стягнення аліментів на утримання дитини відмовити.

Згідно з ч.1 та п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі відмови в позові на позивача.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги було сплачено судовий збір у сумі 1 261 (одна тисяча двісті шістдесят одну) гривню 20 копійок, тому колегія суддів вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактичне місце реєстрації АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, Серія НОМЕР_4 , виданий Тернопільським МВ ГУМВС України в Тернопільській області 29 січня 2000 року) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , паспорт Серія НОМЕР_6 ) сплачений нею судовий збір у розмірі 1 261 (одна тисяча двісті шістдесят одну) гривню 20 копійок.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення та стягнення аліментів на утримання дитини відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактичне місце реєстрації АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, Серія НОМЕР_4 , виданий Тернопільським МВ ГУМВС України в Тернопільській області 29 січня 2000 року) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , паспорт Серія НОМЕР_6 ) сплачений нею судовий збір у розмірі 1 261 (одна тисяча двісті шістдесят одну) гривню 20 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 26 лютого 2021 року.

Головуючий

Судді