Справа № 349/936/21
Провадження № 2/349/390/21
У Х В А Л А

02 липня 2021 року м. Рогатин

Суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області Гаврилюк О.О. перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Рогатинської дільниці Калуського відділення АТ "Івано-Франківськгаз" про захист прав споживача щодо надання послуг розподілу (доставки) газу та відшкодування моральної (немайнової шкоди),-

встановив:

29 червня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом про захист прав споживача та стягнення моральної шкоди.

Позовна заява не відповідає вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме позивачем не сплачено судовий збір в частині позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди та не надано підтвердження про його сплату.

Позивач при зверненні з вимогами до суду посилався на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, у якому не передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав.

У частині 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Системний і комплексний аналіз зазначених норм дає правові підстави зробити висновок, що сама по собі відсутність такої категорії осіб, як споживачі, які звернулися з позовними вимогами про захист порушених справ, у переліку осіб, що мають пільги щодо сплати судового збору, установленому встатті 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів, а самеЗаконом України «Про захист прав споживачів».

Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються від майнового навантаження з метою захисту своїх порушених прав (частина третястаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів».) Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №761/24672/15-ц від 19.06.2018 р.

Позовна заява містить вимогу про захист прав споживача, стягнення моральної шкодив розмірі 6000 гривень.

Пунктом 5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції) відповідно до закону. Таким чином, споживачі звільнені від сплати судового збору за подання позову про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої лише внаслідок недоліків продукції. У даному випадку позивач не звільнений від сплати судового збору у відповідності до положеньст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» за вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Згідно з частиною третьою статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Зазначений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 28 листопада 2018 року у справі №761/11472/15-ц.

Таким чином, за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди має справлятися судовий збір в розмірі, встановленому Законом.

Відповідно до Закону України Про судовий збір, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем судовий збір становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 вказаного закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2270 гривень.

Таким чином, 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 908,00 грн. (0,4 х 2270 гривень=908,00).

Отже відповідно до ставок Закону України «Про судовий збір» позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Копії документів подаються до суду належним чином завіреними.

Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно ч.3 п.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються. Додані до позовної заяви викопіювання історії платежів з особистого кабінету не є обґрунтованими розрахунками сум, що оспорюються, вони містять таблиці з даними з яких неможливо зрозуміти, яким чином отримано результат.

Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи наведене приходжу до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху із наданням строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали судді.

На підставі викладеного, керуючисьст. 185 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Рогатинської дільниці Калуського відділення АТ "Івано-Франківськгаз" про захист прав споживача щодо надання послуг розподілу (доставки) газу тавідшкодування моральної(немайнової шкоди) - залишити без руху.

Спосіб усунення недоліків додання до позовної заяви документа, що підтверджує доплату судового збору в розмірі 908,00 грн, подання до суду позовної заяви, що містить обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, подання копій документів, належним чином завірених, зазначення ціни позову.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали судді про залишення позовної заяви без руху.

В разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гаврилюк О.О.