"22" червня 2021 р.
Справа № 642/2185/21
Провадження № 2/642/1209/21
22 червня 2021 року Ленінського районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - Грінчук О.П.
з участю секретаря Мотора В.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, вказуючи, що 08.08.2014 сторони зареєстрували шлюб, від шлюбу мають неповнолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружнє життя з відповідачем не склалось через постійні конфлікти, відсутність порозуміння, відсутність уваги до сім`ї зі сторони відповідача. Шлюб між сторонами фактично припинено та має формальний характер. З березня 2020 року вони проживають окремо. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому вона наполягає на розірванні шлюбу. Крім цього, позивач просила повернути дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 » та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 700 грн.
Ухвалою суду від 19.04.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглянути у її відсутність, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв чи клопотань до суду не надавав, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
За таких обставин на підставі ст. 223 та ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явились, з ухваленням заочного рішення.
В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 08.08.2014 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, свідоцтво серії НОМЕР_1 , актовий запис №424.
Від шлюбу мають неповнолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, шлюб має формальний характер, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим.
Спір про поділ майна на даний час відсутній.
Спір щодо місця проживання та утримання дитини на даний час відсутній.
Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.
Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим.
Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін необхідно розірвати.
Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Згідно вимог ст. 113 СК України, суд повертає позивачу дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».
Щодо стягнення судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно положень п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 908.00 грн.
Крім того, відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема,: 1) на професійну правничу допомогу.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем подано: квитанцію (розписку) від 13.04.2021, надруковану адвокатом Фуженковим К.Ю. про отримання від ОСОБА_1 коштів в сумі 700 грн., копію ордеру серії АХ №1051551, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №1707.
Проте, позивачем не надано самого договору про надання правової допомоги, укладеного з адвокатом Фуженковим К.Ю., з якого би суд міг встановити про встановлення домовленості між сторонами про оплату послуг адвоката та тариф.
Також, всупереч вищезазначеному, позивачем не надано документу встановленого зразка, а саме квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу на підтвердження сплати гонорару адвокату. Надрукована розписка від імені адвоката не є належним доказом фактичної здійснення оплати у такому випадку.
Крім того, відсутній розрахунок витрат та витраченого часу по кожній дії, вчиненій адвокатом Фуженковим К.Ю., детальний опис робіт, а також акт приймання-здачі робіт.
Неподання розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу, що є підставою для відмови в стягненні витрат на правову допомогу.
Вказана позиція відповідає висновкам, викладеним в постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 509/5043/17 (провадження № 61-5662св20).
За наведених обставин, суд приходить до висновку, що підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката відсутні.
Керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12-13, 76-81, 137, 141, 206, 247, 258-259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу - задовольнити частково.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 08.08.2014 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №424.
Після розірвання шлюбу повернути позивачу прізвище « ОСОБА_3 ».
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.
В задоволенні інших вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий: