ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року

м.Суми

Справа №573/181/21

Номер провадження 22-ц/816/901/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа ОСОБА_3 ,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на додаткове рішення Білопільського районного суду Сумської області від 12 квітня 2021 року в складі судді Терещенко О.І., ухвалене в м. Білопілля,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 22 березня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку, починаючи стягнення з 03 лютого 2021 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 605 грн 33 коп. у дохід держави.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дорожинець Н.Г. в подальшому до суду першої інстанції надійшла заява про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 9 516 грн.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 22 березня 2021 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, що продовжує навчання. При зверненні з позовом до суду вона просила судові витрати покласти на відповідача, також в позовній заяві вказала, що остаточні розрахунки та докази понесення судових витрат будуть надані суду протягом п`яти днів з моменту ухвалення судом рішення.

Додатковим рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 12 квітня 2021 року заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дорожинець Н.Г. про розподіл судових витрат задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6343 грн 99 коп. у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині вимог про стягнення судових витрат відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив додаткове рішення суду скасувати.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, неправильне встановлення судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права. Наголошував, що з даного рішення неможливо зрозуміти його зміст, оскільки не зрозуміло з кого і на чию користь стягнута правнича допомога. Вказував, що суд першої інстанції не з`ясував з яких причин позивач ОСОБА_1 не звернулась до безкоштовного адвоката. Посилався на те, що місцевий суд в рішенні не обґрунтував чому саме така сума витрат стягнута на правничу допомогу, не надано адвокатом документів, які дії ним вчинено, надані суду документи підписані зацікавленими особами.

Від позивача відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2021 року: 2270 * 100 = 227000 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 01 лютого 2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Дорожинець Н.Г. укладено договір № 20-ц про надання правової допомоги, згідно з яким остання бере на себе зобов`язання представляти (захищати) інтереси клієнта ( ОСОБА_1 ) і вести від її імені справи у Білопільському районному суді, Сумському апеляційному суді, Верховному Суді (а. с. 3-4).

Відповідно до п. п. 2.7, 2.9, 3.1 вказаного договору про надання правової допомоги клієнт і адвокат домовилися, що адвокату буде виплачено за надання правничої допомоги гонорар, який обчислюється погодинно, година праці адвоката становить 1000 грн та відшкодовано витрати, понесені ним у зв`язку з виконанням доручення.

03 лютого 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчатися (а. с. 1-4).

До позовної заяви також було додано попередній (орієнтовний) розрахунок розміру судових витрат № 1 (а.с. 6-8).

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 22 березня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволений частково (а. с. 86-89).

Зазначеним рішенням стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 та на користь держави - 605,33 грн судового збору. Питання про розподіл інших судових витрат не вирішувалося.

Разом з позовом представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Дорожинець Н.Г. було заявлено, що розрахунок та відповідні докази судових витрат, понесених позивачем, буде надано в передбачений законом строк після розгляду справи і ухвалення судом рішення (протягом п`ятиденного терміну з моменту ухвалення судом рішення).

Як було встановлено місцевим судом у судовому засіданні 22 березня 2021 року представником позивача також про це було заявлено.

Відповідно до остаточного розрахунку судових витрат № 2 та акту прийому наданої правової допомоги адвокатом Дорожинець Н.Г. від 23 березня 2021 року, останньою при виконанні доручення ОСОБА_1 було витрачено 9 годин 31 хвилина, фактична сума витрат становить 9516 грн (а. с. 102-103).

Як вбачається з квитанцій до прибуткового касового ордеру № 109.1 від 19 лютого 2021 року та № 117 від 03 березня 2021 року, ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_4 10000 грн гонорару за договором № 20-ц від 01 лютого 2021 року. Згідно акту прийому наданої правової допомоги адвокатом Дорожинець Н.Г. від 23 березня 2021 року адвокатом з вказаної вище суми повернуто ОСОБА_1 готівкою 484 грн (а.с. 63, 101-102).

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до частин першої п`ятої ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Доводи апеляційного скарги з приводу того, що з даного рішення неможливо зрозуміти його зміст, оскільки не зрозуміло з кого і на чию користь стягнута правнича допомога, не заслуговують на уваги, оскільки як вбачається з тексту додаткового рішення суду в ньому чітко вказано, що необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6343 грн 99 коп. у рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції не з`ясував з яких причин позивач ОСОБА_1 не звернулась до безкоштовного адвоката є безпідставними, оскільки це право сторони обирати отримання платних або безоплатних юридичних послуг.

Стягуючи з відповідача на користь позивача 6343 грн 99 коп. витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з пропорційності задоволених позовних вимог, а тому не заслуговують на увагу твердження про те, що місцевий суд в рішенні не обґрунтував чому саме стягнуто 6343 грн 99 коп.

Доводи апеляційної скарги про те, що адвокатом не надано документів, які дії ним вчинено, надані суду документи підписані зацікавленими особами, є безпідставними, так як в матеріалах справи міститься додаток № 2 до договору за № 20-ц «Про надання правової допомоги адвокатом» від 01 лютого 2021 року фактичний розрахунок судових витрат у першій інстанції № 2, з якого вбачається, що в ньому міститься перелік наданих послуг адвокатом Дорожинець Н.Г. позивачу ОСОБА_1 . Як акт прийому наданої правничої допомоги адвокатом Дорожинець Н.Г. на підставі договору «Про надання правничої допомоги адвокатом» за № 20-ц від 01 лютого 2021 року так і додаток № 2 підписані виконавцем послуг адвокатом Дорожинець Н.Г. та замовником послуг, тобто позивачем ОСОБА_1 .

З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, додаткових письмових пояснень, клопотань, заяв та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, частково задовольнивши заяву та визначивши, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню в сумі 6343 грн 99 коп.

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з доводів, викладених у апеляційній скарзі немає.

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Білопільського районного суду Сумської області від 12 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина