Справа № 565/341/21
Провадження № 2/565/379/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2021 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого суддіЗейкана І.Ю.,
з участю секретаря судового засіданняЛомази С.О.,
позивача представника позивача відповідача представника третьої особиОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , віі

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу №565/341/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 , у якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сторони мають на вихованні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 06.12.2019 року позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який працює на ВП «Рівненська АЕС» у турбінному цеху №2 на посаді МОТУ VI гр. Шлюб з відповідачем ОСОБА_3 було розірвано за рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17.10.2017 року. Після розірвання шлюбу, позивачка з дочкою проживає окремо від відповідача. Батько ОСОБА_3 не проявляє ніякого інтересу до своєї дитини ОСОБА_5 , не піклується про неї, не цікавиться її життям та здоров`ям, не сплачує аліменти на утримання дочки. Заборгованість по аліментам станом на 01.07.2020 року становила 95 114,66 гривень. Відповідач зловживає алкогольними напоями, має борги по кредитах, дочку ОСОБА_7 бачить дуже рідко, майже не спілкується з нею. Комісією за участю представників служби у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради, проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї позивачки та встановлено, що помешкання мебльоване, санітарний стан приміщення задовільний, створені належні умови для проживання, навчання, виховання та розвитку дитини. У комісії нарікань щодо умов проживання сім`ї позивачки не виникло, порушень законних прав та інтересів її дитини не виявлено. Під час візиту до них, комісією проведено бесіду з її малолітньою дочкою ОСОБА_5 . ОСОБА_8 пояснила, що пам`ятає свого батька, але бачилася і спілкувалася з ним дуже давно, батько не цікавиться її життям та здоров`ям, шкільними справами, не займається її навчанням та вихованням, не спілкується з нею, не телефонує, що вона за ним не сумує. В дитини склалися хороші стосунки з вітчимом ОСОБА_9 , якого вона називає татом. Вони проводять багато часу разом, гуляють, вчать уроки.

За результатами проведеної бесіди з психологом, з яким дочка легко пішла на контакт, завдяки добре розвинутим комунікативним здібностям, встановлено, що дитина виховується в повній сім`ї, в якій переважає демократичний стиль виховання і хороші внутрішньо сімейні відносини. Вдома вона почуває себе комфортно і спокійно. Має хороші відносини як з мамою, так і з татом ОСОБА_10 має почуття гумору, спокійна, товариська та справляє хороше враження на оточуючих. Позивачка разом із своїм чоловіком ОСОБА_9 займаються вихованням дитини, піклуються про неї, цікавляться її життям та здоров`ям. Позивачка постійно відвідує батьківські збори, звертається за індивідуальними консультаціями до вчителя, постійно цікавиться шкільним життям дочки.

Також відповідач ОСОБА_3 ухиляється від сплати боргу по аліментах , він має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних то причин, борг по сплаті аліментів станом на 01.07.2020 року становить 95 114 грн. 66 коп.

Позивач ОСОБА_1 допитана як свідок у судовому засіданні показала, що після розірвання шлюбу у 2017 році відповідач ОСОБА_3 припинив спілкуватись з дитиною, перестав цікавитись її життям. Вона ніколи не забороняла йому спілкуватись з ОСОБА_7 . Лише після того, коли на телефон почали телефонувати представники колекторських компаній і надходити повідомлення, вона змушена була змінити номер телефону дитини. Проте ніколи не заперечувала спілкуванню через свій телефон. Відповідач за цей період лише декілька разів телефонував дочці, приблизно один раз на рік. З днем народження дитину привітав лише один раз, на її шестиліття. Більше ніколи дитину з днем народження не вітав. Відповідач не займається навчанням дитини, її лікуванням. Будь-якої допомоги на її утримання не надає. Аліменти на утримання ОСОБА_7 були стягнуті з відповідача за рішенням суду лише за декілька місяців у 2020 році. Відразу після фактичного стягнення аліментів за один місяць відповідач зателефонував до неї та сказав їй, щоб вона повернула назад йому аліменти, а він відмовиться від дитини. З 2014-2015 років відповідач ОСОБА_3 знаходиться в зоні АТО. У м. Вараш, приїжджав декілька разів. Лише один раз виявив бажання погуляти з дочкою. Вона відпустила дочку з ним. Проте увечері він повернувся з дочкою додому у стані сп`яніння і при цьому деякі речі дитини втратились. У день народження ОСОБА_7 , коли їй виповнилось 4 роки, відповідач будучи у місті до дитини не з`явився і з днем народження не привітав. Дитина не згадує про відповідача. Теперішній її чоловік ОСОБА_6 , має намір удочерити ОСОБА_7 . У них склались гарні відносини. Дочка називає її чоловіка «татом», а якщо йде мова про відповідача то каже «тато ОСОБА_11 ».

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 підтримала повністю, просила задовольнити повністю з підстав викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити мотивуючи це тим, що з 2015 року періодично проходив службу у Збройних силах України на значній відстані від м. Вараш. Так, у 2015 році його зараховано у Запорізьку військову частину НОМЕР_1 , де служив до березня 2016 року. Далі з квітня 2017 року до листопада 2018 року служив у військовій частині, що розташована у Володимир-Волинську Львівської області. Після цього проживав у селі Криничанського району Дніпропетровської області до жовтня 2019 року, де зустрічався з дівчиною та намагався налагодити з нею сімейні відносини. У жовтні 2019 року влаштувався на службу у військову частину НОМЕР_2 у смт Гвардійське Дніпропетровської області. Пояснив, що спілкувався з донькою в телефонному режимі, але позивач змінила номер телефону доньки. Проте не звертався до органів опіки та піклування з приводу перешкод у спілкуванні з дитиною. Визнав наявність непогашеного кредиту на суму близько 20 тис. грн. Вказав, що у м. Вараш приїжджав в кінці 2018 року приблизно на 1 місяць, щоб побачити доньку. Проте, з нею зустрічався мало, оскільки з позивачем були погані відносини і вона не давала гуляти з дитиною. Також приїжджав у м. Вараш у серпні-вересні 2019 року приблизно на 2 тижні, щоб пройти комісію перед влаштуванням на службу. З донькою зустрівся приблизно 2 рази, оскільки позивач забороняла зустрічатись. Визнав, що за весь період служби спілкувався з донькою близько 10 разів. Відповідаючи на запитання пояснив, що з 13-15 лютого 2021 року перебуває під вартою на гаупвахті м. Дніпро за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Також щодо нього є кримінальне провадження за фактом втрати військового майна. Проте до цього часу судом він винуватим не визнавався.

Представник Виконавчого комітету Вараської міської ради як органу опіки та піклування ОСОБА_4 підтримала позовні вимоги. Пояснила, що цією справою орган опіки та піклування почав займатись з осені 2020 року. Близькі родичі ОСОБА_3 характеризують його з негативної сторони, як схильного до вживання спиртних напоїв. Його матір та сестра підтримують відносини з дитиною ОСОБА_5 . З приводу перешкод у спілкуванні з дитиною відповідач ОСОБА_3 не звертався. під час бесіди з дитиною, остання вказувала на те, що відповідач у її присутності вживав спиртні напої із сторонніми особами.

Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши у сукупності інші докази у справі, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я та всебічний розвиток, готувати дитину до самостійного життя. Згідно із ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 30.04.13 р., підтверджується, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_12 та ОСОБА_3 .

Із копії рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 серпня 2017 року в справі №565/786/17 вбачається, що шлюб між сторонами розірвано.

З висновку щодо можливості позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_3 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області №204 від 31.05.2021 року вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як за результатами перевірки службою у справах дітей було встановлено, що відповідач не займається утриманням, вихованням, навчанням дитини, не піклується про її моральний та фізичний розвиток.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що позивачка є для неї похресницею та вони є у хороших відносинах, з відповідачем немає ніяких відносин. Свідок додала, що відповідач ОСОБА_3 вів розгульний спосіб життя, дитина і дружина йому не потрібні були. Приблизно через півроку після шлюбу почав зловживати спиртними напоями. Для його сім`ї допомагали матір позивачки ОСОБА_14 і його матір. Востаннє відповідача бачила приблизно 6 років назад. Востаннє спілкувався з дитиною 3-4 роки назад. Попросив погуляти з дитиною, сказавши що піде до своєї матері. Ввечері привів дитину у стані сп`яніння та у дитини не було деяких речей. Згодом дитина ОСОБА_5 сказала, що вона була у квартирі АДРЕСА_1 і там відповідач випивав відповідач спиртні напої з іншими особами. Свідок вказала, що у цій квартирі, яка розміщена в під`їзді де проживає вона, мешкає одинокий чоловік, який постійно перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Подарунки не передавав. Матеріально не допомагає. При тому, що відповідач ОСОБА_3 спілкувався з дитиною свідок присутня не була. Про те, що він спілкувався відомо зі слів позивачки і бабусі. Свідку ОСОБА_13 не відомо, щоб відповідач проявляв ініціативу спілкуватись з дитиною. Особисто свідок з дитиною спілкується по святам і днях народження. Дитина не висловлювалась з приводу того, що хоче побачити батька, про нього у присутності свідка ніколи не згадувала.

Свідок ОСОБА_15 , яка є для позивачки мамою в судовому засіданні пояснила, що з відповідачем відносин ніяких немає. Відповідач ОСОБА_3 фактично не є батьком, він не допомагає дитині, не спілкується з нею. Коли з`являвся в м.Вараш, то зловживав спиртними напоями. Коли він був в місті два роки назад, то з дитиною не зустрівся. У 2018 році він прийшов у відпустку з АТО літом, лише один раз забрав дитину та сказав, що піде до його матері. Дитині було чотири з половиною роки, проте до матері не пішов, а увечері привів дитину без речей, у стані сп`яніння, знайомі потім передали речі. До лікаря і в садок дитину не водив. Востаннє свідок відповідача бачила приблизно 3 роки назад у 2018 році і постійно у стані алкогольного сп`яніння. Проте вона не заперечувала, щоб він спілкувався з дитиною через її телефон. Подарунки він ніколи не передавав. Гроші не заробляв, пив дуже. Приблизно із 2017 року припинив виконання батьківських обов`язків. До цього працював на станції. З дитиною вона спілкується практично кожен день. Востаннє відповідач спілкувався з донькою у 2018 році. А в 2019 році спілкувався по телефону один або два рази. Після цього на телефон почали телефонувати колектори. Не намагався телефонувати до дитини. Позивачка не забороняла відповідачу спілкуватись через інші номери або телефони.

ОСОБА_6 , як свідок пояснив, що він є чоловіком позивачці, а з відповідачем не знайомий. З позивачкою ОСОБА_1 та її донькою ОСОБА_7 почали проживати з вересня 2019 року. До цього, спілкувався з ОСОБА_1 та її дитиною з грудня 2018 року. За цей період відповідача не бачив. Відповідач життям дитини не цікавився. За цей період до дитини телефонував лише один раз. Розмова тривала приблизно одну хвилину. Телефонував декілька разів до ОСОБА_1 і просив відмовитись від аліментів і повернути йому виплачені аліменти, за це він обіцяв відмовитись від батьківських прав щодо дитини, проте згодом передумав. ОСОБА_3 допомоги добровільно на утримання дитини не надавав. Аліменти надходили лише у 2020 році приблизно 4 місяці, після цього перестали надходити. Свідок ОСОБА_6 , показав, що заміняє дитині Олександрі батька. Водить її на гуртки, гуляє, їздять разом на відпочинок. Дитина називає його «татом», кожного дня бажає надобраніч, обнімає, цілує.

З показань свідка ОСОБА_16 випливає, що вона спілкується з позивачем та її донькою майже кожен день. Вона є хресною ОСОБА_5 . Відповідач ОСОБА_3 не спілкується з дитиною ОСОБА_7 , щонайменше три роки. Востаннє бачила відповідача більше трьох років назад. Відповідач припинив спілкування з дитиною після розірвання шлюбу з позивачкою. За цей період позивач вийшла вдруге заміж. Чоловік позивачки ОСОБА_1 має гарні відносини з дитиною. ОСОБА_7 називає його татом. Свідок була на усіх днях народженнях дитини, при цьому відповідач ОСОБА_3 дитину з днем народження не вітав жодного разу і подарунки їй не передавав. ОСОБА_7 ніколи не скаржилась на те, що їй забороняють спілкуватись з відповідачем і про нього не згадує. Позивачка ОСОБА_1 ніколи не перешкоджала спілкуванню ОСОБА_3 з дитиною. За цей період відповідач приїжджав до м. Вараш лише два рази на декілька днів кожного разу. Лікуванням та навчанням дитини займалась виключно ОСОБА_1 .

Дитина ОСОБА_5 висловлюючи свою думку показала, що з відповідачем (називаючи його тато ОСОБА_11 ) бачилась востаннє ще коли ходила в садок. Вони тоді гуляли біля будинку бабусі. Спілкувалась з ним по телефону востаннє у минулому році. Це була коротка розмова суті якої не пам`ятає. Він з нею по телефону спілкувався дуже рідко. Вказала, що їй змінили номер телефону, оскільки відповідач роздав її номер іншим особам і їй почали телефонувати невідомі особи. До лікарів ходила лише з мамою. З навчанням їй допомагають мама і тато ОСОБА_17 . ОСОБА_18 ніколи їй не забороняла спілкуватись з відповідачем. Пам`ятає, що одного разу на новий рік хресна ОСОБА_19 принесла самокат і сказала, що це від тата ОСОБА_20 . Більше подарунків від відповідача вона не отримувала. Відповідаючи на питання з ким бажала б в подальшому жити, з татом ОСОБА_21 чи татом ОСОБА_22 , вказала, що з татом ОСОБА_22 .

Зі змісту показань свідків випливає, що відповідач ОСОБА_3 з 2017 року до дня розгляду справи був лише два рази у м. Вараш протягом незначного періоду. На це вказує у своїх поясненнях і відповідач. Крім того, зі змісту показань свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , які підтримують тісні стосунки з малолітньою ОСОБА_5 , а також самої малолітньої ОСОБА_5 випливає, що відповідач ОСОБА_3 з 2017 року не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання. Не забезпечує необхідне харчування та медичний догляд. Не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу.

Згідно із ч. 2, 5 ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки або особи, що їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці.

За правилами ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Судом не встановлено об`єктивних обставин, що перешкоджали б відповідачу брати участь у вихованні та матеріальному утриманні дитини, піклуватись про її добробут. Таким чином, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що ОСОБА_3 без поважних причин з 2017 року до дня затримання у лютому 2021 року ухилявся від виконання своїх обов`язків по вихованню дочки ОСОБА_5 .

З аналізу викладених обставин суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову та позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_5 .

На підставі ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на відповідача.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст.148, 150, 164-166, 182, 184 СК України, ст.ст.89, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав стосовно дитини: малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилась у м. Тернопіль, Тернопільської області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного рішення, через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , на час розгляду справи утримується на гаупвахті військова частина НОМЕР_5 АДРЕСА_4 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Виконавчий комітет Вараської міської ради Рівненської області в особі органу опіки та піклування, знаходиться за адресою: м-н Незалежності, буд.1, м.Вараш, Рівненської області, .

Повне рішення виготовлене 06.07.2021 року

Головуючий суддя І.Ю. Зейкан