Справа № 646/8862/18
№ провадження 2/646/161/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2021 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харків у складі:

головуючого судді І. М. Шелест,

за участю секретаря судового засідання А. О. Коммунарової,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом застосування процедури продажу на користь третьої особи,

за участю представника позивача ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року позивач ТОВ «Кей-Колект» через свого представника звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 22.11.2008 у розмірі 52 676,49 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.11.2018 становить 1 481 201,37 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_1 , шляхом застосування процедури продажу на користь третьої особи за ціною, що становить 788 961,00 грн; а також стягнути з відповідачів на користь ТОВ «Кей-Колект» суму судового збору у розмірі 11 834,41 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 22.11.2007 ОСОБА_1 уклав з АКІБ «УкрСиббанк» Договір кредиту № 0. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та банком було укладено Іпотечний договір № 3587 від 22.11.2007. Після чого, 12.12.2011 АКІБ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей-Колект», відповідно до Договору факторингу № 1 свої права вимоги за зобов`язаннями за кредитним договором та договором іпотеки. Обтяження згідно вищевказаного іпотечного договору відступлене ТОВ «Кей-Колект» та було зареєстровано у Державному реєстрі іпотеки. Іпотекодавець за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тому представник позивача просив суд, в рахунок погашення заборгованості у сумі 52 676, 49 дол. США (що за офіційним курсом НБУ станом на 01.11.2018 становить 1 481 201, 37 грн) звернути стягнення на вищевказаний предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу на користь третьої особи за ціною, що становить 788 961,00 грн.

22.01.2019 ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у справі.

23.05.2019 надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Індутного?Шматько С. М. на позовну заяву, яким представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування заперечень зазначено, що до правовідносин сторін підлягає застосуванню Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Крім того, відповідач не погоджується з розміром нарахованої позивачем заборгованості, а також вважає що оціночна вартість предмета іпотеки значно занижена, а сума заборгованості є неспівмірною із оціночною вартістю предмета іпотеки. Також відповідач вважає, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту, а саме спосіб, який визначено Законом України «Про іпотеку» як позасудовий.

24.06.2019 ухвалою суду було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі. Також було призначено справу до судового розгляду по суті.

19.02.2020 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Індутного?Шматько С. М. надійшла заява про застосування наслідків спливу строку позовної давності до вимог позивача, в обґрунтування якої зазначено, що банк звернувся з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, який забезпечений іпотекою, ще у серпні 2009 року, змінивши строк кредитування, і з цього моменту почав спливати строк позовної давності.

29.07.2020 ухвалою судді Єжова В. А. відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про відвід судді Шелест І. М. від слухання даної справи.

16.12.2020 ухвалою суду провадження у даній справі зупинено до вирішення по суті іншої цивільної справи 646/3299/19 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Кей-Колект», КП «Регістр-Сервіс» Первомайської міської ради Харківської міської ради про скасування рішення про державну реєстрацію права власності за іпотекодержателем.

05.03.2021 ухвалою Харківського апеляційного суду вищевказану ухвалу про зупинення провадження у справі скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, що у відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Індутного?Шматько С. М. подав клопотання про проведення судового засідання без його участі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

22.11.2007 АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 уклали договір споживчого кредиту № 0 на суму 40 000,00 дол. США, що на день укладення договору еквівалентно 202 000,00 грн.

22.11.2007 АКІБ «УкрСиббанк» з однієї сторони та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 й ОСОБА_4 , з іншої сторони, уклали договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жамойда Г. М., зареєстрований в реєстрі за № 3587, яким в забезпечення виконання ОСОБА_1 кредитних договорів № 0 від 22.11.2007 та № 0 передано в іпотеку Банку двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Вказана квартира на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.06.2006 реєстр. № 9?06?254090?282 належала ОСОБА_1 , ОСОБА_2 й ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності.

26.08.2010 рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова у справі № 2?604/10 за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 й ОСОБА_4 задоволено позовні вимога Банку та стягнуто на його користь з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 й ОСОБА_4 в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 0 від 22.11.2007 у сумі 341 883,77 грн.

12.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей?Коллект» укладено договір факторингу № 1, яким Банк передав фактору права вимоги (згідно Додатку № 1 до договору) до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 22.11.2007.

Також 12.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей?Коллект» укладено договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Саєнко Е. В., зареєстровано в реєстрі за № 5207?5208, за яким відступлене право вимоги за договором іпотеки від 22.11.2007.

26.04.2017 виконавче провадження № 31095271 про стягнення з ОСОБА_4 (солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) на користь ТОВ «Кей?Колект» заборгованості у сумі 343 633,77 грн закінчено на підставі п. 3 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_4

15.09.2017 ТОВ «Кей?Коллект» звернувся до Третьої Харківської державної нотаріальної контори з претензією до спадкоємців померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , що була зареєстрована в книзі вхідної кореспонденції за № 838/01?16 та заведена спадкова справа № 260/2017.

Відповідно до довідки?розрахунку залишку заборгованості боржника ОСОБА_1 за договором № 0 від 22.11.2007 станом на 01.11.2018, складеної ТОВ «Кей?Коллект», заборгованість ОСОБА_1 становить 52 676,49 дол. США (еквівалент 1 621 820,84 грн), в тому числі основний борг у розмірі 35 291,96 дол. США (еквівалент 992 368,69 грн) та 17 384,53 дол. США (еквівалент 488 832,68 грн).

Згідно Інформаційної довідки № 169959569 від 11.06.2019 з Державного реєстру прав на нерухоме майно, 09.04.2019 право власності на спірну квартиру АДРЕСА_1 , було зареєстровано за ТОВ «Кей?Колект» на підставі договору факторингу № 1 від 12.12.2011, договору про відступлення права вимоги № 5207 5208 від 12.12.2011, договору іпотеки № 3587 від 22.11.2007.

Таким чином, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що у відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявна заборгованість за кредитом перед ТОВ «Кей?Колект», підтверджена, зокрема, рішенням суду від 26.08.2010. Доказів погашення заборгованості відповідачами не надано, існування заборгованості не спростоване.

Вказана кредитна заборгованість була забезпеченою іпотекою квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України № 898?IV «По іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 1?2 ст. 36 Закону № 898?IV сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону № 898?IV якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Перевіряючи наявність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, суд зазначає наступне.

На момент розгляду судом даної справи судом, з 19.04.2019, право власності на спірну квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано на праві приватної власності за позивачем - іпотекодержателем (ТОВ «Кей?Колект»). Тобто, в процесу розгляду судом даної справи за позовом іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку, вимоги іпотекодержателя були задоволені в позасудовому порядку та ним уже набуто право власності на предмет іпотеки.

Станом на момент розгляду справи право власності ТОВ «Кей?Колект» не скасовано, рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності за ТОВ «Кей?Колект» є чинним, відтак при прийнятті рішення суд виходить із правовідносин, що існують на момент розгляду справи, виходячи із презумпції правомірності рішення про державну реєстрацію права власності, яке на даний момент є чинним, в судовому порядку не скасоване.

Таким чином, суд доходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з тих обставин та подій, які мають місце під час розгляду справи судом першої інстанції.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 24.03.2021 у справі № 201/12487/16?ц, у якій Верховний Суд дійшов висновку, що «оскільки банк звернув стягнення в позасудовому порядку після відкриття провадження у справі, то це не є підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. З огляду на викладене, з урахуванням того, що на предмет іпотеки вже звернено стягнення та зареєстровано право власності за АТ «Альфа-Банк», тому в позові ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки необхідно відмовити».

Крім того, процедура продажу предмета іпотеки, передбачена ст. 38 Закону № 898?IV, може бути застосована як спосіб задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки і в судовому порядку (про що суд згідно з абз. 5 ч. 1 ст. 39 Закону має вказати у судовому рішенні про задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки), і у позасудовому порядку (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя).

Позивач ТОВ «Кей-Колект» просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу на користь третьої особи за ціною, що становить 788 961,00 грн.

Відповідно до розділу 5 Договору іпотеки від 22.11.2007 сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, яке здійснюється одних з наступних засобів звернення стягнення на Предмет іпотеки: передача Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленого Законом України «Про іпотеку»; отримання Іпотекодержателем права продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі продажу від імені Іпотекодержателя на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». Позасудове врегулювання може бути застосовано Сторонами в будь-який момент звернення стягнення на Предмет іпотеки, але в будь-якому разі лише до моменту набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на Предмет іпотеки.

З урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 29.05.2019 по справі № 310/11024/15?ц звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному ст. 38 Закону, можливе лише за умови, що сторони договору іпотеки не передбачили цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, яке прирівнюється до такого договору за юридичними наслідками. Якщо ж сторони договору іпотеки передбачили такий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному ст. 38 Закону, є неналежним способом захисту.

Відповідно до п. 4.2.3 п. 4.2. договору іпотеки № 3587 від 22.11.2007 сторони погодили можливість звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі позасудового врегулювання відповідно до розділу 5 договору.

Як вказувалося вище, розділ 5 договору іпотеки містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом позасудового врегулювання, зокрема, отримання іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь?якій особі на підставі договору купівлі?продажу від імені іпотекодавців на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити ще й у зв`язку з тим, що позивачем обраний спосіб захисту свого права (спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки), який сторони договору іпотеки погодили як позасудовий.

Відмовляючи у задоволенні позову по цій справі суд також враховує правову позиції Верховного Суду у постанові від 13.05.2020 у справі № 686/20582/19?ц, відповідно до якої логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні). Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10.04.2019 у справі № 456/647/18 (провадження № 61?2018св19), від 13.05.2020 у справі № 686/20582/19?ц (провадження № 61?1807св20), від 09.09.2020 у справі № 750/1658/20 (провадження № 61?9658св20), від 09.04.2021 у справі № 2-364/12 (провадження № 61?17763св19).

Інші доводи відповідача про те, що відповідач не погоджується з розміром нарахованої заборгованості за кредитом та з оціночною вартістю предмета іпотеки, визначеної позивачем, а також вважає неспіввісною суму заборгованості за кредитом із оціночною вартістю предмета іпотеки можуть бути предметом розгляду в рамках спору щодо відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки (ціною за якою іпотекодержатель набув право власності на предмет іпотеки) та звичайною ціною на нього, або іншого спору щодо наслідків застосування іпотекодержателем позасудової процедури звернення стягнення на іпотечне майно.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з вищевказаними обставинами, підстав для застосування судом позовної давності, про що було заявлено представником відповідача, немає.

При цьому суд враховує, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі. Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 141, 263?265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом застосування процедури продажу на користь третьої особи відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Інформація про учасників у справі:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», ідентифікаційний код 37825968, місце знаходження: 01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, буд. 4/6, корп. «В», 4 поверх, кабінет 402.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено та підписано 24.06.2021.

Суддя І. М. Шелест