Справа № 453/720/21
№ провадження 6/453/16/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 року Сколівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Ясінського Ю.Є.,

секретаря судового засідання Гринюк Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сколе Львівської області подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого Андрія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,-

встановив:

приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білий А.М., 27.05.2021 року звернувся до суду із поданням, в якому просить тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 453/1357/19, який виданий 01.12.2020 року Сколівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 НОМЕР_1 , 53 грн. на відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди та 2963, 82 грн. судових витрат у справі.

Подання приватного виконавця вмотивоване тим, що на його виконанні перебуває виконавче провадження ВП №64477696 з примусового виконання виконавчого листа № 453/1357/19, виданого 01.12.2020 року Сколівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 296382, 53 грн. на відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди та 2963, 82 грн. судових витрат у справі.

У вказаному виконавчому провадженні приватним виконавцем вчинено цілий ряд дій, визначених Законом України «Про виконавче провадження», для можливості виконання судових рішень, однак такі заходи забезпечення виконання судових рішень не принесли бажаного результату. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано. Тому, таке ставлення боржника до виконання судового рішення свідчить про його ухилення. З огляду на вказане, приватний виконавець, виходячи із вичерпання ним інших можливих заходів забезпечення виконання судового рішення у виконавчому провадженні, вважає за необхідне використати такий захід забезпечення виконання судового рішення у цьому виконавчому провадженні, як тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, котрий, на його переконання, може дати бажаний результат.

До початку судового засідання приватний виконавець Білий А.М. подав заяву (вх.№3403 від 29.06.2021 року), в якій просить проводити судовий розгляд подання без його участі, подання підтримує просить його задоволити.

Боржник: ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, однак на адресу суду повернувся лист з рекомендованим повідомлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»

Стягувач: ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча був належно повідомленим про дату, час та місце судового розгляду.

Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання усіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу під час розгляду даної справи не здійснювався.

Суд, розглянувши подання, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги приватного виконавця, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів подання, на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження ВП №64477696 з виконання виконавчого листа № 453/1357/19, виданого 01.12.2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 296382, 53 грн. на відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди та 2963, 82 грн. судових витрат у справі.

Судом встановлено, що 11.02.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа №453/1357/19, від 01.12.2020 року, дану постанову у встановленому порядку скеровано боржнику ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що приватним виконавцем у межах виконавчого провадження було вчинено цілий ряд передбачених чинним Законом України «Про виконавче провадження» заходів, спрямованих на виконання судового рішення, зокрема вчинено вимоги про подання декларації про доходи та майно боржника, інформацію про майно, накладено арешт на майно боржника. Виконавцем на адресу боржника неодноразово надсилались виклики, щодо явки до виконавця для надання пояснень, однак на виклики не з`являвся, про причини неявки не повідомив приватного виконавця. 17.05.2021 року виконавцем здійснено виїзд за місцем реєстрації боржника, однак боржник за даною адресою не проживає, будинок зачинений і на стук у двері ніхто не відповідає.

За правилами пункту 19 ч. 3 ст. 18 чинного нині Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

У свою чергу, порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Так, положеннями ст. 6 вищезазначеного Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів (п. 5 вказаної статті).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, від котрої не відступив й Верховний Суд, «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», яке вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та у п. 18 ч. 3 ст. 11 чинного станом на дату формування такої правової позиції Закону України «Про виконавче провадження, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Щодо ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням Сколівського районного суду Львівської області, на виконання котрого було видано вищевказаний виконавчий документ, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

У свою чергу, обов`язок виконання судового рішення покладається на боржника, який визначений судовим рішенням і виконавчим документом, що видається для примусового виконання рішення.

Конституційним Судом України у рішенні від 13.12.2012 року у справі № 18-рп/2012 (пункт 2 мотивувальної частини рішення) надані роз`яснення, за змістом яких виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Крім того, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Янголенко проти України», no. 14077/05 від 10.12.2009 року та «Глоба проти України», no. 15729/07 від 05.07.2012 року визначено, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес. Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, держава не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

У даному, конкретному випадку, право стягувача ОСОБА_2 на виконання остаточного судового рішеня у частині стягнення на його користь з боржника ОСОБА_1 коштів у сумі 296382, 53 грн. на відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди та 2963, 82 грн. судових витрат у справі порушено, а доказів їх можливого швидкого виконання боржником державному виконавцеві не надано, такі у виконавчому провадженні відсутні. Відповідно, суд вважає своїм обов`язком забезпечити стягувачу наведене його право на виконання остаточного судового рішення та констатує про наявність передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України, у поєднанні із положеннями Законів України «Про виконавче провадження» та «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»,підстав для можливості як одного із вагомих заходів забезпечення виконання судового рішення, тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України на строк до виконання ним зобов`язань за судовим рішенням, що виконуються приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області у виконавчому провадженні №64477696 про примусове стягнення на користь стягувача ОСОБА_2 , грошових коштів у загальному розмірі 296382, 53 грн. на відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди та 2963, 82 грн. судових витрат у справі.

Отже, подання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 212, 259-261, 441 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого Андрія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 453/1357/19, який виданий 01.12.2020 року Сколівським районим судом Львівської області про стягнення боргу 296382, 53 грн. на відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди та 2963, 82 грн. судових витрат у справі.

Роз`яснити боржникові ОСОБА_1 , що в силу ч. 5 ст. 441 ЦПК України, за його вмотивованою заявою, суд може скасувати встановлене тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухвала суду, в силу ч.1 ст. 261 ЦПК України, набирає законної сили негайно після її проголошення, однак може бути оскаржена приватним виконавцем, сторонами та іншими заінтересованими особами у справі у строк подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Однак, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.

Суддя Сколівського районного суду Ю.Є. Ясінський

Львівської області