Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 431/3092/20
08 липня 2021 року м. Гребінка
08 липня 2021 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Татіщевої Я.В., секретаря судового засідання Трохименка В.В., розглянувши у приміщенні суду в м.Гребінка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу будинку укладеним та визнання права власності на будинок, -
в с т а н о в и в:
10.08.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Старобільського районного суду Луганської області із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в травні 2016 року, після усної домовленості, сторони розпочали дії по підготовці документів для засвідчення договору про купівлю продаж будинку «А-1», 1941 року забудови, що розташований по АДРЕСА_1 , у нотаріуса. 15.06.2016 року ОСОБА_3 за довіреністю та в інтересах своєї дружини ОСОБА_1 здійснив останнє прийняття по акту прийому-передачі (покази приладів обліку, стан будівель, наявність будов, тощо), до прийнятих раніше на садибі АДРЕСА_1 . Недобудований аварійний будинок «В-1» 2004 року, який будувався за рішенням Гребінківської міської ради народних депутатів № 460 від 23.08.1988 року та дозволу на початок проведення робіт від 14.09.1988 року, виданих на ім`я ОСОБА_4 , яка в експлуатацію його сама не ввела (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), та її син ОСОБА_5 в подальшому при житті цей недобуд теж не добудував, на себе не переоформив та не ввів його в експлуатацію (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також глиняний, не придатний до використання будинок 1941 року «А-1», який належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.2013 року, спадкова справа № 5/2013 зареєстрована в реєстрі № 788, посвідченого приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу Полтавської області Радзівон Н.В.
Зазначає, що після смерті забудовників з 2013 року садиба містилася без охорони, в результаті будинок був частково знищений. ОСОБА_2 , не маючи правовстановлюючих документів на будинок «В-1», не бажаючи та не маючи можливості добудувати, перебудувати або відновити його, передав його ОСОБА_1 за домовленістю під розбирання та реконструкцію, як будівельні матеріали, оскільки 23.08.1988 року Рішенням Гребінківської міської ради № 406, будинок «А-1» визнано таким, що прийшов в непридатність та дозволено замість нього будувати новий будинок «В-1» з господарськими будівлями. 17.12.2013 року при зверненні ОСОБА_2 із заявою до нотаріуса про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його батька ОСОБА_5 , йому було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, оскільки будинок був недобудований та не введений в експлуатацію. Договір про купівлю продаж будинку між нею та відповідачем був усний. Для засвідчення договору у нотаріуса не вистачало документів на земельну ділянку, які відповідач обіцяв знайти вдома. В свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 15.12.1999 року батьку відповідача, ОСОБА_5 , від його матері перейшов глиняний будинок «А-1» 1941 року. У свідоцтві зазначено, що будинок розташований на приватизованій земельній ділянці 1829 кв.м. З невідомих причин з відповідачем перервався зв`язок вже як чотири роки. Обіцяну довіреність він не привіз, щоб від його імені підписати у нотаріуса договір купівлі - продажу будинку «А-1». Згодом з`ясувалося, що земельна ділянка не має кадастрового номеру. Рішенням № 383 від 23.06.2010 року передана у власність забудована будинком «А-1» земельна ділянка вже померлій 19.04.1990 року сторонній людині з таким самим прізвищем, яка ніколи не мала за цією адресою нерухомості, як і сама ніколи не була за цією адресою, для того щоб викрасти з державного бюджету кошти, які сплачувалися за виготовлення документації землеустрою по договору та можливо в подальшому по сфальшованим документам ділянка перейшла б у власність до тих, хто підробляв рішення № 383. Ненаданням довіреності на ім`я позивача відповідач ухилився від нотаріального посвідчення договору про купівлю продаж будинку «А-1», чим порушив його права. Без земельної ділянки відповідач, виявляється, і не мав можливості підписати договір купівлі-продажу у нотаріуса.
За таких обставин відповідач сам не міг бути користувачем та приватизувати на себе ділянку і родина позивача, навіть після визнання договору про купівлю-продаж будинку «А-1» дійсним та укладеним в судовому порядку, не зможе бути користувачем чи власником земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 . Як наслідок, родина не може прописатися за даною адресою, лікуватися, брати участь у виборах, вивести з реєстру зруйновані часом будівлі, оформити ділянку для введення в експлуатацію новозбудованих будівель по АДРЕСА_1 .
Вважає, що сторони виконали в повному обсязі всі умови усного договору купівлі-продажу будинку «А-1», у результаті яких настали юридичні наслідки, договір купівлі-продажу відбувся. Позивач за відповідача виконав зобов`язання по оплаті житлового комунальних послуг, а тому у відповідача перед позивачем виникла заборгованість. Після прийняття будинку «А-1» у 2016 році, її родина, реалізуючи свої права власника, розпочала володіння та користування будинком, права родини на цей будинок ніким не оспорювалися, будинок знаходився в повному володіння та користуванні позивача та членів її сім`ї з 2016 року. Проводячи реконструктивне розбирання та капітально-відновлювальний ремонт основних вузлів, стін, стелі, фундаменту, несучих конструкцій, покрівлі, вікон, дверей, системи опалення, освітлення та ін. недобудованого будинку «В-1», її родина фактично побудувала на земельній ділянці новий будинок «Л-1», сарай «К», підвал під «К», кухню «Ж», каналізаційний септик № 7, вбиральню «З», літній душ «Е», огорожу №1, №10, вимощення 1 та ін. Таким чином, родина в 2016 році побудувала на своїй території новобудови та користується і розпоряджається ними як власник. Її права на новобудови ніким не оспорювалися, будівлі знаходяться в її повному володінні та користуванні. З 2016 року ніяких заяв, претензій, скарг, приписів, позовів щодо зазначеного будівництва не надходило, що означає, що нею не були порушені будівництвом суспільні інтереси, права інших осіб або Держави. В 2019 році виготовлено новий Технічний паспорт.
Внаслідок таких обставин, що склалися, з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів, вона вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом, бо юридично не є власником будинку «А-1», за який вже сплачено у повному обсязі та були понесені додаткові збитки. Тому її право власності на придбаний глиняний будинок 1941 року «А-1» з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 підлягає захисту в суді шляхом визнання договору купівлі-продажу від 15.06.2016 року дійсним.
Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати усний договір купівлі-продажу будинку «А-1» 1941 року забудови, що розташований по АДРЕСА_1 від 15.06.2016 року між ОСОБА_3 в інтересах своєї дружини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладеним. Визнати право власності на будинок «А-1» 1941 року забудови, що розташований по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .
Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 10.08.2020 року, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності передано на розгляд Гребінківського районного суду Полтавської області.
04.09.2020 року до Гребінківського районного суду Полтавської області надійшов вищевказаний позов.
Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 07.09.2020 року ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу будинку укладеним та визнання права власності на будинок.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 04.02.2021 року ухвалу судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 07.09.2020 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.
Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 16.02.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу будинку укладеним та визнання права власності на будинок залишено без руху з наданням позивачу десятиденного строку для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
19.02.2021 року на виконання ухвали судді від 16.02.2021 року, через систему «Електронний суд», ОСОБА_1 подано заяву про усунення недоліків.
Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 09.03.2021 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, справу призначено до підготовчого судового засідання. Клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволено частково.
Ухвалою суду від 03.06.2021 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності закрито, справу призначено до судового розгляду.
08.06.2021 року через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшла заява про уточнення позовних вимог.
Зі змісту заяви вбачається, що остання просить суд визнати усний договір купівлі-продажу будинку «А-1» 1941 року забудови загальною площею 23,2 кв.м, житловою площею 9,4 кв.м, ринкова вартість якого на 10.06.2016 року складає 4815 грн., що розташований по АДРЕСА_1 , від 15.06.2016 року між ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , в інтересах своєї дружини ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , укладеним. Визнати право власності на будинок «А-1» 1941 року забудови загальною площею 23,2 кв.м, житловою площею 23,2 кв.м, житловою 9,4 кв.м, ринкова вартість якого на 10.06.2016 року складає 4815 грн., що розташований по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
У судове засідання позивач не з`явилася, згідно заяви просила розглядати справу за її відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, правом на відзив не скористався, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку.
Суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, з`ясувавши обставини справи в межах наданих письмових доказів, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин.
Судом встановлено, що рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 11.06.2018 року у справі 528/1285/17, яке набрало законної сили, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до Гребінківської міської ради, третя особа ОСОБА_2 , про визнання права на приватизацію земельної ділянки - в задоволенні позову відмовлено. Згідно вищевказаного рішення, судом було встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, власником об`єкта нерухомого майна по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 згідно Свідоцтва про право на спадщину від 17.12.2013 року.
Крім того, у провадженні Гребінківського районного суду Полтавської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 про визнання договору дійсним. Позивач просив визнати договір купівлі - продажу будинку «А-1» з господарськими побудовами по АДРЕСА_1 , укладений в усній формі 15.06.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 таким, що відбувся. Заочним рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 25.01.2019 року (справа № 528/726/18) у задоволені позову відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 20.03.2019 року. Вказаним рішенням було встановлено, в тому числі, відсутність сплати за майно певної грошової суми та відсутність будь-яких письмових доказів на підтвердження факту вчинення договору купівлі-продажу та домовленості щодо усіх істотних умов договору.
Також у провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Гребінківської РДА, Реєстраційної служби Гребінківської РДА, третя особа ОСОБА_2 , про визнання припиненим права власності. Позивач просив визнати припиненим право власності на майно, а саме, житловий будинок «А-1» по АДРЕСА_1 та господарські будівлі, оскільки реєстрація ОСОБА_2 порушує його право на введення будинку в експлуатацію. Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 14.08.2018 року (справа 528/9/18) у задоволені позову відмовлено. Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно власником об`єкта нерухомого майна по АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 згідно Свідоцтва про право на спадщину від 17.12.2013 року. Рішення суду набрало законної сили 25.03.2018 року.
Окрім того, у провадженні Гребінківського районного суду Полтавської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будівельні матеріали, зведені в конструкцію. Заочним рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 01.04.2019 року (справа № 528/1166/18) у задоволені позову відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 19.06.2019 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно по договору, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
За змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
При оцінці аргументів та доводів сторін суд керується рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010 no. 4241/03, в якому вказується, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітися як вимога детально відповідати на кожен довод.
Доводи позивача стосовно того, що усний договір купівлі продажу будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , є укладеним, оскільки вона та члени її родини проводили відновлювальний та капітальний ремонт, побудували на земельній ділянці новий будинок «Л-1», сарай «К», підвал під «К», кухню «Ж», каналізаційний септик № 7, вбиральню «З», літній душ «Е», огорожу №1, №10, вимощення 1 та ін., сплачували за житлово комунальні послуги, а тому вказані обставини дають їй право, як власнику, користуватися і розпоряджатися цим майном, є надуманими, а тому суд оцінює їх критично.
Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.02.2013 року, що видане приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу Полтавської області Радзівон Н.В., власником житлового будинку АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 , а усний договір купівлі-продажу вищевказаного будинку по суті є таким, що взагалі не укладений, та вказані обставини неодноразово встановлювались судовими рішеннями, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 317, 334 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-82, 141, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу будинку укладеним та визнання права власності на будинок - відмовити.
Судові витрати віднести на рахунок позивача.
Заочне рішення суду може бути переглянуто Гребінківським районним судом Полтавської області за заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня отримання ним копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 16.07.2021.

Суддя Я. В. Татіщева