РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Луньової Д.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Рибки Я.Ю.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Закопайла В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд встановити факт спричинення ОСОБА_2 шкоди, пов`язаної з пошкодженням автомобілю Toyota Corolla синього кольору, д/н НОМЕР_1 внаслідок його дій 20.04.2019 р., а також витрат, які понесені для відновлення автомобіля; стягнути з ОСОБА_2 на його користь 14826,06 в рахунок відшкодування шкоди внаслідок пошкодження та судові витрати на сплату судового збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 13.02.2019 року позивач є власником автомобіля Toyota Corolla синього кольору, д/н НОМЕР_1 . 24.04.2019 р. близько 19:00 годин, перебуваючи за адресою свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , виходячи з подвір`я в напрямку магазину «Світанок» на вул. Миру, побачив біля 4 під`їзду дому АДРЕСА_4 невідомого йому чоловіка, який, тримаючи велосипед з пустими пляшками однією рукою, іншою рукою кинув порожню пляшку з-під пива через металевий гараж, яка влучила в лобове скло його автомобіля. В подальшому з`ясувалося, що цим чоловіком був відповідач. Позивач звернувся до Попаснянського ВП ГУНП в Луганській області, який провів за цим фактом перевірку, та у зв`язку з тим, що розмір матеріального збитку, спричиненого внаслідок пошкодження автомобіля виключає ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 194 КК України, рекомендовано позивачу звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав. При цьому, враховуючи що вину відповідача органами поліції не встановлено, то позивач просить суд встановити факт спричинення йому шкоди відповідачем внаслідок його дій 20.04.2019 р. Спричинену шкоду позивач оцінює в 14826,06 грн. вартість відновлюваного ремонту автомобіля.

Відповідач позов не визнав. Представник відповідача ОСОБА_3 надав відзив в якому зазначив, що відповідальний працівник поліції, який проводив перевірку та складав довідку, прийшов до висновку про закінчення перевірки та рекомендував позивачу з метою відшкодування завданих збитків звернутися до суду, разом з тим, в резолютивній частині довідки працівник поліції не зазначив винну особу. Таким чином, на думку представника відповідача відсутній склад деліктного правопорушення, а причетність його довірителя до заподіяння шкоди не доведена позивачем належними та допустимими доказами.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні суду пояснив, що дійсно перебував 20.04.2019 р. приблизно о 19:00 біля свого гаражу, оскільки мав намір набрати воду в криниці, тому й взяв велосипед, на який завантажив пусті пластикові пляшки. Ніяких пляшок він не кидав та взагалі не зрозумів, чому до нього підбіг позивач того дня та почав його звинувачувати у пошкодженні автомобіля.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що 20.04.2019 р. точного часу він не пам`ятає, він рухався в сторону магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », проходячи біля будинку АДРЕСА_4 , він побачив біля гаражів місцевого жителя ОСОБА_5 , який однією рукою тримав велосипед, на якому були пусті пластикові пляшки, а іншою рукою кинув скляну пляшку з-під пива за гараж й відразу він, свідок, почув звук розбитого скла та побачив, що через декілька хвилин з під`їзду вибіг позивач та підбіг до відповідача. Свідок також зазначив, що відповідач був вдягнений в темну куртку й шапку з білими смугами. Пляшку він кинув мовчки, а за гаражами були чагарники. Побачити чи стоїть там автомобіль, відповідач, кидаючи пляшку, не міг.

Дослідивши письмові докази, суд встановив.

З договору купівлі-продажу транспортного засобу від 13.02.2019 р. (а.с.11), свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.15), що ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_1 купив Toyota Corolla синього кольору , д/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , тобто ОСОБА_1 є власником вищезазначеного автомобіля.

З акту виконаних робіт № ТД-007348 від 03.05.2019 р. ТОВ «АВТОАРТ ЛТД» (а.с.14), що було виконані наступні роботи: заміна вітрового скла, мийка-експрес, мийка повна; загальна сума, включаючи вартість запасних частин склала 14826,06 гривень.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів ЖЄО № 1905 від 20.04.2019 р., витребуваних ухвалою суду, встановлено, що 20.04.2019 р. черговою частиною Попаснянського ВП ГУНП в Луганській області ЄО за номером 1905 від 20.04.2019 р. отримано та зареєстровано повідомлення від ОСОБА_1 про те, що 20.04.2019 р. о 19:54 пошкоджено його автомобіль Toyota Corolla. Згідно довідки від 08.05.2019 р. складеною о/у ВКП Попаснянського ВП ГУНП в Луганській області старший лейтенант поліції Смелаш С.Г., розглянув вищезазначений матеріал, встановив, що під час перевірки відомостей, зазначених в заяві ОСОБА_1 відібрано пояснення від ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , проведено огляд місця події, відібрано пояснення від ОСОБА_4 , ОСОБА_7 . Враховуючи, що розмір матеріального збитку, спричиненого внаслідок пошкодження вищевказаного автомобіля виключає ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 194 КК України, але в даному випадку вбачаються ознаки цивільно-правових відносин, з метою відшкодування завданих збитків та притягнення винної особи до цивільно-правової відповідальності, ОСОБА_1 рекомендовано звернутись до суду. Крім того, в повідомленні ОСОБА_1 за результатами перевірки за його заявою від 20.04.2019 р. зазначено, що під час розгляду встановлено, що 20.04.2019 р. працівниками поліції Попаснянського ВП ГУНП в Луганській області було здійснено необхідні заходи, спрямовані на встановлення особи, причетної до вчинення правопорушення та у ході проведених заходів встановлено, що мешканці прилеглих до місця події будинків бачили, що до пошкодження автомобіля ймовірно причетний ОСОБА_2 , оскільки у час пошкодження автомобіля вказаний громадянин перебував на території подвір`я та кидав сторонній предмет у бік автомобіля.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Виходячи з принципу змагальності цивільного судочинства, обов`язок доведеності обставин, на які посилається сторона як на підставу пред`явлених позовних вимог, покладаються саме на цю сторону (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Суд в свою чергу розглядає позовні вимоги в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків встановлених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України).

Крім того, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Оцінивши зібрані у справі докази як в цілому, так і кожний окремо, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов переконання про відмову у задоволенні позовних вимог.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню норми глави 82 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода. Завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом чи іншим законом.

Відповідальність, що настає в разі завдання будь-кому протиправної шкоди, коли заподіювач не перебуває в договірних відносинах із потерпілим, є деліктною (позадоговірною) відповідальністю.

Деліктна відповідальність це наслідок позадоговірного завдання шкоди, що пов`язується з виникненням деліктного зобов`язання. За деліктним зобов`язанням правопорушник зобов`язаний у повному обсязі відшкодувати завдану шкоду, а інша сторона має право вимагати від заподіювача виконання цього зобов`язання.

Суб`єктом деліктної відповідальності є особа, яка завдала шкоди.

Для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: протиправна поведінка заподіювача шкоди, наявність шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, а також вина.

Протиправність поведінки заподіювача шкоди характеризується тим, що неправомірна поведінка особи, яка завдала шкоду, як умова деліктної відповідальності передує відшкодуванню. Тобто відшкодуванню підлягає шкода, завдана неправомірними, протиправними діями.

Протиправна поведінка особи це діяння, які насамперед порушують норму права й одночасно порушують суб`єктивне право іншої конкретної особи.

До зобов`язань, що виникають в результаті завдання шкоди правомірною поведінкою особи, відносяться, зокрема: - відшкодування шкоди, завданої в стані крайньої необхідності; - відшкодування шкоди, завданої реквізицією майна; - відшкодування шкоди, завданої в результаті прийняття закону про припинення права власності на певне майно; - відшкодування шкоди, завданої в результаті загальної аварії; - відшкодування шкоди, завданої особою у разі здійснення нею права на самозахист.

Таким чином, шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується тільки у випадках, прямо передбачених законом. В цивільному законодавстві виняткові випадки відшкодування правомірно завданої шкоди визначені вичерпним чином.

Причинний зв`язок, який існує об`єктивно, незалежно від свідомості учасників таких правовідносин. Він пов`язується з протиправною поведінкою заподіювача шкоди та відповідними негативними наслідками такої поведінки, що спричиняє наслідки виникнення зобов`язання з відшкодування шкоди.

Деліктна відповідальність може настати без вини заподіювача шкоди тільки в передбачених законом випадках.

Вина у цивільному праві це невжиття особою всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобов`язання або для запобігання заподіянню шкоди.

На відміну від кримінального законодавства, цивільне законодавство встановлює презумпцію вини боржника, тобто особа, яка не виконала зобов`язання або вчинила позадоговірну шкоду, вважається винною, поки не доведе протилежного.

Що стосується вимоги про встановлення факту спричинення відповідачем шкоди майну позивача, то встановлення такого факту в порядку цивільного судочинство не передбачено.

Судом встановлено належними й допустими доказами, які не спростовані відповідачем, факт спричинення майнової шкоди позивачу та її розмір.

Відповідач заперечує сам факт будь-якої своєї поведінки (протиправної або правомірної), яка б могла заподіяти шкоду майну боржника. Водночас, у суду не має підстав не вірити показам свідка ОСОБА_4 , який зазначив, що бачив, як відповідач кинув пляшку через гараж, а потім почув звук розбитого скла. Однак, як встановлено судом в судовому засіданні, бачити або передбачати, що за гаражем припаркований автомобіль, відповідач не міг, про що зазначив й свідок ОСОБА_4 , оскільки за гаражами є чагарники. Крім того, суду не надано доказів, що місто, в якому було припарковано автомобіль, є спеціально відведеним для стоянки автомобілів.

Оскільки відповідачем не спростовано того, що він кинув пляшку, то суд вважає доведеним, що відповідачем ця дія виконана. Даючи оцінку протиправності поведінки відповідача та його вини у спричинені шкоди автомобілю позивача, суд зазначає наступне. По-перше, органами поліції, які проводили перевірку за заявою позивача щодо пошкодження його майна не встановлено особу, яка цю шкоду спричинила. По-друге, кидаючи пляшку, відповідач не усвідомлював та не міг усвідомлювати, що його дії можуть призвести до настання наслідків у виді спричинення майнової шкоди позивачу. В судовому засіданні доведено, чого не заперечували сторони, що за гаражами знаходяться чагарники, в даному випадку поведінку відповідача можна оцінювати тільки з точки зору правил поведінки в суспільстві. Відповідальність за правомірне спричинення шкоди передбачена лише у встановлених ЦК України випадках й обставини справи цим положенням закону не відповідають. Також, вини відповідача у спричиненні шкоди майну позивача, суд не вбачає, а тому відсутній склад деліктного правопорушення, враховуючи викладене у задоволені позову слід відмовити.

Оскільки, суд дійшов переконання про відмову у задоволенні позову, то відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 09.07.2021 р.

Суддя: Д.Ю. Луньова