г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/640/21
Номер провадження 2/213/809/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2021 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі судді Князєвої Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін позовну заяву Керівника Криворізької місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Криворізької міської ради в особі позивача - Комунального підприємства "Криворізька міська клінічна лікарня №2" Криворізької міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 26.05.2020 у справі № 213/1278/20, який набрав законної сили 26.06.2020 року, відповідача ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України, за ознаками умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий у вищевказаному кримінальному провадженню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні щелепо-лицевої хірургії в КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР» з 20.10.2019 по 25.10.2019, тобто 5 ліжко-днів та на його лікування витрачено 2254,15 грн.

Обґрунтовуючи пред`явлення вимог в інтересах держави в особі Криворізької міської ради в особі Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Криворізької міської ради, прокурор зазначив, що лікарня є некомерційним підприємством, фінансове забезпечення якого здійснюється відповідно до бюджетного законодавства.

Невідшкодування цих витрат призводить до ненадходження коштів до бюджету, що суттєво порушує економічні інтереси держави та територіальної громади, тому прокурор, з метою захисту їх інтересів, просить стягнути цю суму з відповідача.

Ухвалою Інгулецького районного суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.04.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

13.05.2021 року позивачем подано до суду заяву про розгляд справи без участі Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Криворізької міської ради.

Ухвалою Інгулецького районного суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.06.2021 року у задоволенні клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури Дерби А.С. про розгляд справи в порядку спрощеного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

Вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 26.05.2020 року, який набрав законної сили 26.06.2020 року, встановлено, що відповідач ОСОБА_1 19.10.2019 року приблизно о 20:00 годині, перебуваючи біля четвертного під`їзду будинку АДРЕСА_1 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з неповнолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень останньому, правою рукою затиснутою в кулак, наніс неповнолітньому ОСОБА_2 один удар в обличчя, а саме у лівий кут нижньої щелепи, чим спричинив неповнолітньому потерпілому тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи в області кута нижньої щелепи, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 425 від 20.03.2020, відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознаками тривалого розладу здоров`я більше 21 доби.

Вказаним вироком суду затверджено угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_2 , законним представником потерпілого ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_1 , укладену 31 березня 2020 року в кримінальному провадженні № 0001277 від 18 грудня 2020 року, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України. Відповідача ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначено покарання у вигляді 02 (двох) років позбавлення волі, та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України останнього звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 01 (один) року не вчинить нового злочину (а.с. 17).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 1191 ЦК України, держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Приписи ст. 131-1 Конституції України, ст. 56 ЦПК України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наділяють прокурора повноваженнями на представництво в суді інтересів держави у виключних випадках, а саме: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Комунальне підприємство «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» ДОР» є установою охорони здоров`я населення.

Згідно з визначення, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України, бюджет - план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються відповідно органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду.

Відповідно до пп. «а» п. 3 ч. 1 ст. 89 БК України, до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад належать, зокрема, видатки на охорону здоров`я, в т.ч. на амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, спеціалізовані медико-санітарні частини, пологові будинки, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки, дільничні лікарні).

Згідно зі ст. 18 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом.

Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері.

Фінансове забезпечення державних та комунальних закладів охорони здоров`я - бюджетних установ здійснюється відповідно до бюджетного законодавства.

Згідно з п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», у межах програми медичних гарантій держава гарантує громадянам, іноземцям, особам без громадянства, які постійно проживають на території України, та особам, яких визнано біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, повну оплату за рахунок коштів Державного бюджету України необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, пов`язаних з наданням вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги; третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», передбачено, що договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій укладається між закладом охорони здоров`я, реабілітаційним закладом незалежно від форми власності чи фізичною особою - підприємцем, яка у встановленому законом порядку одержала ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики та/або має право на надання реабілітаційної допомоги згідно із законодавством та Уповноваженим органом.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», надання медичних послуг та лікарських засобів за програмою медичних гарантій, пов`язаних з вторинною (спеціалізованою), третинною (високоспеціалізованою), паліативною медичною допомогою та медичною реабілітацією, здійснюється за направленням лікаря, який надає первинну медичну допомогу, або лікуючого лікаря в порядку, передбаченому законодавством, крім випадків, коли згідно із законодавством направлення лікаря не вимагається.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 Закону України «Про місцеве самоврядування», районні та обласні ради затверджують районні та обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних та культурних програм, контролюють їх виконання.

Згідно зі ст. 49 Конституції України, охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм.

Оскільки КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР» є комунальним підприємством, яке належить до сфери управління Криворізької міської ради, фінансується за рахунок коштів місцевого бюджету, самостійно не здійснює захист своїх інтересів, та просить вирішити питання про відшкодування понесених витрат за рахунок винної особи, делегуючи свої повноваження прокурору, то відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 56 ЦПК України, наявні всі підстави для здійснення представництва прокурором інтересів держави в суді.

Згідно зі статутом КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР», затвердженим наказом управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради від 24.07.2019 року № 131-ум, підприємство є лікарняним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної/спеціалізованої та третинної/високоспеціалізованої медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених чинним законодавством України та статутом. Підприємство засноване на комунальній власності територіальної громади міста Кривого Рогу згідно з рішенням Криворізької міської ради від 27.02.2019 року № 3582. Підприємство є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» ДОР (а.с. 18-23).

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07.07.1995 № 11, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545.

Пунктом 2 Порядку передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Відповідно до довідки КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР», потерпілий ОСОБА_2 , через отримані ним тілесні ушкодження внаслідок злочинних дій відповідача ОСОБА_1 , перебував на лікуванні в стоматологічному відділенні КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР» з 20.10.2019 року по 25.10.2019 року, тобто 5 ліжко-днів та на його лікування витрачено грошові кошти на загальну суму 2254,15 грн. (а.с. 11-12).

Таким чином, враховуючи, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_1 , КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР» понесла витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 , і між діями відповідача ОСОБА_1 та цими витратами є прямий причинний зв`язок, що встановлено вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.05.2020 року, який набрав законної сили 26.06.2020 року, суд дійшов висновку, що обов`язок по відшкодуванню цих витрат необхідно покласти на відповідача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі, визначеному в пп.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме - 2270,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 223, 258-259, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Керівника Криворізької місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Криворізької міської ради в особі позивача - Комунального підприємства "Криворізька міська клінічна лікарня №2" Криворізької міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: не відомий) на користь Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» Криворізької міської ради, розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Кривий Ріг, МФО 305750, ОКПО 01986397, кошти витрачені на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 2254 (дві тисячі двісті п`ятдесят чотири) гривні 15 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: не відомий) на користь держави судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Н. В. Князєва