Справа № 149/1819/21
Провадження №2-о/149/69/21
Номер рядка звіту 30
РІШЕННЯ

Іменем України

15.07.2021 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Гончарук-Аліфанової О. Ю.

за участі секретаря Коломієць В. О.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису стосовно кривдника

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника.

Заява мотивована тим, що чоловік заявника - ОСОБА_3 постійно вчиняє відносно неї фізичне, психологічне домашнє насильство, погрожує підпалом будинку в якому заявник проживає разом із малолітніми дітьми. ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності, після чого на деякий час припинив застосовувати відносно заявника фізичне та психологічне насильство. Однак, у липні 2021 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння ображав, лаяв та наносив удари по обличчю заявника, окрім того підпалив власні речі на подвір`ї будинку. Працівниками поліції було видано заявнику терміновий заборонний припис стосовно кривдника. За таких обставин заявник просить видати відносно ОСОБА_3 обмежувальний припис, яким: заборонити перебувати ОСОБА_3 в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; обмежити спілкування ОСОБА_3 з постраждалою ОСОБА_1 ; заборонити наближатися на визначену відстань (100 м) до місця проживання ОСОБА_1 ; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати.

Ухвалою від 14 липня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі.

В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити, видати відносно ОСОБА_3 обмежувальний припис строком на 6 місяців. Пояснила, що ОСОБА_3 в нападах агресії непередбачуваний, свідками його агресивної поведінки стають їх спільні малолітні діти, вона боїться за своє життя та психологічне благополуччя дітей.

Представник заявника ОСОБА_2 заяву підтримала.

ОСОБА_3 в судовому засіданні проти вимог заявника не заперечував, разом з тим зазначив, що вони прожили разом тривалий час і заявник знала його характер ще до одруження.

Суд, заслухавши учасників розгляду, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступних висновків.

Як вбачається із копії постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області, ОСОБА_3 піддавався адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме за вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_1 .

Із матеріалів справи встановлено, що 10 липня 2021 року стосовно кривдника ОСОБА_3 було застосовано терміновий заборонний припис серії АА № 035891, яким ОСОБА_3 зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи та заборонено входити та перебувати в місці її проживання на 5 діб з 23.00 год. 10.07.2021 р. по 23.00 год. 15.07.2021 р.

Заявниця зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Відповідно до п.п. 3, 6, 8 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах.

Згідно з п.2 ч. 1 ст. 24 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству"визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях».

За приписами ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Беручи до уваги наведені обставини, суд приходить до висновку про високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до ОСОБА_3 необхідно застосувати обмежувальний припис.

Суд, співставляючи інтереси учасників справи, враховуючи суспільні інтереси, приходить до переконання, що є достатніми аргументи заявника для видачі обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 , тому заяву про видачу обмежувального припису необхідно задовольнити. Пояснення ОСОБА_3 , надані в судовому засіданні, зазначених висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 13, 259, 294, 350-1, 350-2, 350-5, 350-6 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 , поклавши на нього на строк 6 місяців такі обов`язки:

заборонити перебувати ОСОБА_3 в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

обмежити спілкування ОСОБА_3 з постраждалою ОСОБА_1 ;

заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань 100 м до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо якщо вона за власним бажанням перебуває у невідомому йому місці, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею.

Відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи про видачу обмежувального припису - віднести на рахунок держави.

Повідомити про прийняте рішення виконавчий комітет Війтівецької сільської ради, а також Хмільницьке РВП ГУНП у Вінницькій області - для взяття ОСОБА_3 на профілактичний облік.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя: /підпис/

З оригіналом вірно: