Справа № 594/591/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Зушман Г.І.

з участю секретаря Шимків Н.І.

представника позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві справу за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей,зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_2 , який його представник уточнив в процесі підготовчого провадження і просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , встановивши їх в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу, але не менше прожиткового мінімуму, визначеного для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову посилається на те, що рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 22 вересня 2020 року з нього стягнуто аліменти на утримання синів у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн на кожну дитину. Проте, на час прийняття зазначеного судового рішення він, будучи працездатним, не був працевлаштованим і не мав постійного місця роботи. З 12 березня 2021 року він офіційно працевлаштований і має стабільний заробіток. Цей факт доводиться копією його трудової книжки, трудовим договором, довідкою та повідомленням про прийняття працівника на роботу. Факт його працевлаштування свідчить про зміну його матеріального стану. Крім того погіршився стан його здоров`я, у нього є захворювання хребта.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 29 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

25 травня 2021 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей (справа №594/709/21), в якій вона просить відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_3 до неї про зменшення розміру аліментів на утримання дітей, збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 22.09.2020 у справі № 594/1088/20, і стягувати з ОСОБА_3 в її користь аліменти на утримання синів: ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн та ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили. В обґрунтування позову посилається на те, що на підставі рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 22.09.2020 у справі № 594/1088/20 стягнуто з відповідача аліменти на утримання синів в сумі по 2000,00 грн. щомісячно на кожну дитину з урахуванням індексу інфляції, однак, не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.08.2020 до досягнення кожною дитиною повноліття. Відповідач звернувся до суду з первісним позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дітей, визначених рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 22.09.2020 та просить суд, встановити розмір аліментів у частці від його заробітку. Однак вважає, що відсутні правові підстави для задоволення первісного позову ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, водночас, вважає, що розмір аліментів, визначений рішенням суду про стягнення аліментів підлягає збільшенню. На момент ухвалення рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 22.09.2020 вона працювала, проте на даний час не працює та перебуває на обліку як безробітна, взагалі не отримує жодного доходу. Власного нерухомого майна чи транспортних засобів не має, а отже її матеріальний стан, як одержувача ОСОБА_7 ментів з часу винесення рішення про стягнення аліментів погіршився, у зв`язку з чим визначений раніше судом розмір аліментів не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дітей. Зазначила, що відповідач регулярно не сплачує аліменти на утримання дітей і борг відповідача зі сплати аліментів становить 20 501,90 грн. До того ж, старший син, ОСОБА_4 є особою з інвалідністю з дитинства, а тому потребує щорічної реабілітації. Крім того, з часу ухвалення судового рішення збільшився прожитковий мінімум для дітей, а відповідно й витрати на їх утримання. Водночас, відповідач є фізично здоровим, є особою працездатного віку, на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб не має. Майновий стан відповідача покращився з часу ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів.

Ухвалою суду від 28 травня 2021 року зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Представник позивача ОСОБА_3 за первісним позовом адвокат Люпа П.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, вважає, що зустрічний позов до задоволення не підлягає та просить відмовити у його задоволенні.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала та просить їх задовольнити з підстав, наведених у зустрічній позовній заяві.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти.

04 вересня 2010 року Ланівецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області зареєстровано шлюб між сторонами, про що зроблено відповідний актовий запис за № 06 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).

У сторін ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 .

22 вересня 2020 року рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в сумі 2000,00 грн. щомісячно з урахуванням індексу інфляції, однак, не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 серпня 2020 року до досягнення дитиною повноліття та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в сумі 2000,00 грн. щомісячно з урахуванням індексу інфляції, однак, не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 серпня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Рішення є таким, що набрало законної сили.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 теж зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Вирішуючи питання про наявність підстав для зміни раніше встановленого розміру аліментів, суд виходить із наступного.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 СК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 80 цього Кодексу достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять предмета доказування.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач, окрім іншого, посилається на те, що на час прийняття судового рішення про стягнення з нього аліментів він, будучи працездатним, не був працевлаштованим і не мав постійного місця роботи. З 12 березня 2021 року він офіційно працевлаштований і має стабільний заробіток. Факт його працевлаштування свідчить про зміну його матеріального стану.

На підтвердження наведеного позивач ОСОБА_3 надав копії трудової книжки серія НОМЕР_4 , трудового договору від 12 березня 2021 року, довідку ФОП ОСОБА_8 від 15 березня 2021 року та повідомлення у ГУ ДПС у Тернопільській області (Чортківський район) про прийняття працівника на роботу, згідно яких позивача ОСОБА_3 12 березня 2021 року прийнято на посаду продавця-консультанта у ФОП ОСОБА_8 згідно трудового договору б/н від 12 березня 2021 року, зареєстрованого у ГУ ДПС у Тернопільській області (Чортківський район) з оплатою праці не менше мінімальної заробітної плати 6000,00 грн.

Позивач також у позовній заяві про зменшення розміру аліментів посилався на те, що погіршився стан його здоров`я, у нього є захворювання хребта, на підтвердження чого надав довідку консультативно-діагностичного відділення КНП «Борщівська міська лікарня» №8, згідно якої ОСОБА_4 з 16 березня 2021 року знаходиться під наглядом лікувального закладу з діагнозом: остехондроз і деформівний синдром грудопоперекового відділу хребта ІІ ступеня, стійкий больовий синдром.

Проте позивачем ОСОБА_3 не було надано належних та допустимих доказів суттєвої зміни обставин з часу винесення рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, які б слугували підставами для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів без будь-яких достатніх підстав суперечить інтересам малолітніх дітей. За таких обставин, позовні вимоги позивача ОСОБА_3 до задоволення не підлягають у зв`язку з недоведеністю.

Щодо зустрічних позовних вимог відповідачки ОСОБА_2 , суд враховує наступне.

Звертаючись до суду із зустрічним позовом про зміну (збільшення) розміру аліментів, ОСОБА_2 , окрім іншого, посилається на те, що на момент ухвалення рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 22.09.2020 вона працювала, проте на даний час не працює та перебуває на обліку як безробітна, взагалі не отримує жодного доходу. Власного нерухомого майна чи транспортних засобів не має, а отже її матеріальний стан, як одержувача ОСОБА_7 ментів з часу винесення рішення про стягнення аліментів погіршився, у зв`язку з чим визначений раніше судом розмір аліментів не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дітей. Крім того, з часу ухвалення судового рішення збільшився прожитковий мінімум для дітей, а відповідно й витрати на їх утримання. Водночас, відповідач є фізично здоровим, є особою працездатного віку, на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб не має. Майновий стан відповідача покращився з часу ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів.

На підтвердження наведеного ОСОБА_2 надала наказ ФОП ОСОБА_9 №156 від 11 травня 2021 року про її звільнення з посади бухгалтера на підставі поданої нею заяви від 11 травня 2021 року за згодою сторін, згідно п.1 ст.36 КЗпП України та довідку ФОП ОСОБА_9 від 17 травня 2021 року, а також копію трудової книжки серії НОМЕР_5 .

За даними довідки, виданої Борщівською районною філією Тернопільського обласного центру зайнятості 20 травня 2021 року №16-01/217 ОСОБА_2 перебуває на обліку як безробітна в Борщівській районній філії Тернопільського обласного центру зайнятості з 13 травня 2021 року.

ОСОБА_2 у зустрічній позовній заяві також посилалася на те, що старший син, ОСОБА_4 є особою з інвалідністю з дитинства, а тому потребує щорічної реабілітації, а молодший син ОСОБА_5 з вересня поточного року буде відвідувати школу, у зв`язку з чим вона буде вимушена понести значні витрати.

На підтвердження того, що син ОСОБА_4 є особою з інвалідністю з дитинства, а тому потребує щорічної реабілітації, окрім медичних документів, які були предметом розгляду при ухваленні рішення суду про стягнення аліментів від 22 вересня 2020 року, ОСОБА_2 надала висновок дитячої ЛЛК БКНП «Борщівська міська лікарня» №15 від 24 березня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_4 , якому встановлено діагноз: природжена вада розвитку правої руки, у зв`язку зі зміною омпометричних даних руки, дитина потребує заміни протезу.

ОСОБА_2 є отримувачем щомісячної державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю у розмірі, який з грудня 2020 року становить 1 769,00 грн, що підтверджується довідкою № 489, виданою відділом соціального забезпечення №1 м.Борщів УСЗН Чортківської РДА від 19 травня 2021 року.

На підтвердження того, що син ОСОБА_5 з вересня поточного року буде відвідувати школу, у зв`язку з чим ОСОБА_2 буде вимушена понести значні витрати, вона надала копію заяви, адресованої заступнику директора Ланівецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів від 28 квітня 2021 року в якій просить зарахувати до 1-го класу Ланівецької ЗОШ І-ІІ ступенів її сина ОСОБА_5 та довідку лікаря ОСОБА_10 №134 від від 05 травня 2021 року дитині, що відвідує дошкільний навчальний заклад для вступу в д/с.

За даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 25 травня 2021 року №258083486, наданої відповідачкою за первісним позовом, позивач ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,7 га, кадастровий номер :02:001:0278, а також, як уже було встановлено рішенням суду про стягнення аліментів, власником ѕ частки житлового будинку, загальною площею 78,24 кв.м в АДРЕСА_1 .

За даними розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_3 за виконавчим листом №594/1088/20 від 22 вересня 2020 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей за ОСОБА_3 станом на 17 травня 2021 року числиться заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 20501,90 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 нічим не довела обставини, передбачені ст.192 СК України (зміна майнового чи сімейного стану її та дитини, погіршення стану здоров`я дитини), які могли б стати підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів.

Зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Посилання ОСОБА_2 на те, що вона є безробітною та не отримує доходів, не можуть бути підставою для зміни розміру аліментів, оскільки вона є працездатною особою, доказів на підтвердження того, що вона не має змоги отримувати доходи, до суду надано не було.

Стосовно посилань ОСОБА_2 на хворобу дитини ОСОБА_4 , необхідність реабілітації, зміну протезу, то суд звертає увагу, що вона має право звернення до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на лікування дитини, які мають бути підтверджені не тільки висновком лікаря про наявність хвороби, а і відповідними доказами понесених витрат, що прямо передбачено окремою нормою СК України.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» з 1 липня 2021 року прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить 2510,00 грн.

Отже, визначений рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 22 вересня 2020 року у цивільній справі № 594/1088/20 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без підтвердження погіршення матеріального становища позивача, не буде спрямовано на належне матеріальне забезпечення дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та суперечитиме їхнім інтересам.

У той же час, відповідачкою у зустрічних позовних вимогах про збільшення розміру аліментів, не надано суду доказів на підтвердження того, що позивач ОСОБА_3 відповідно до свого майнового становища має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у збільшеному розмірі.

Отже, з урахуванням рівності обов`язку сторін щодо утримання дітей, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей слід відмовити.

Судові витрати слід покласти на сторони в тій частині, в якій вони їх понесли.

На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей відмовити.

Судові витрати по справі покласти на сторони в тій частині, в якій вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення через Борщівський районний суд Тернопільської області до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач за первісним позовом: ОСОБА_3 , житель с.Озеряни Борщівського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідачка за первісним позовом: ОСОБА_2 , жителька с.Ланівці Борщівського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_7 .

Повне рішення складено 14 липня 2021 року.

Головуючий