Справа № 465/3247/20 Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М.
Провадження № 22-ц/811/1037/21 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Сеньків Х.І.,

без участі сторін, розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент Банк» на заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2020 року АТ «Акцент-Банк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № SAMABWFC5 від 27 листопада 2018 року ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % щомісячно на суму залишку заборгованості.

Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», які викладені на банківському сайті банку http://a-bank.com.ua/terms, Тарифами складає кредитний договір.

ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, на вимоги про погашення заборгованості не реагував, внаслідок чого станом на 13 травня 2020 року у нього утворилася заборгованість у загальному розмірі 21 275,75 грн., яка складається з: 12 354,29 грн. - заборгованості за кредитом; 8 921,46 грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом.

З урахуванням зазначеного просили стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість у розмірі 21 275,75 гривень та судові витрати.

Заочним рішення Франківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (, 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11) суму заборгованості за договором від 27.11.2018 року в розмірі 12 354 (дванадцять тисяч триста п`ятдесят чотири гривні) грн. 29 коп. заборгованість за кредитом.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (, 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11) сплачений судовий збір в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві гривні) грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржили Акціонерне товариство «Акцент Банк».

В апеляційній скарзі посилаються на те, що відповідач в анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг підтвердив факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті банку.

Зазначають, що до матеріалів справи додано Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені всі умови кредитування, строки, процентна ставка, інші умови та який підписаний боржником.

Щодо сумнівів суду відносно розрахунку заборгованості, то вважають такі необґрунтованими та на підтвердження правильності розрахунку надають банківську виписку.

Просять рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 17 червня 2021 року, є дата складення повного судового рішення 25 червня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по відсоткам у розмірі 8921,46 грн., суд першої інстанції виходив з того, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ «Акцент-Банк» не дотрималось вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що 27 листопада 2018 року між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № SAMABWFC5, згідно з умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % щомісячно на суму залишку заборгованості, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті банку http://a-bank.com.ua/terms, отримавши платіжну картку.

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із запропонованими АТ «Акцент-Банк» Умовами та Правилами, що розміщенні на сайті банку www.a-bank.com.ua, Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг

Разом із позовною заявою, позивач подав до суду такі документи: копію анкети-заяви, розрахунок заборгованості станом на 13 травня 2020 року, копію Паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», Витяг з тарифів користування кредитною картою «Універсальна», Витяг із Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», копію довіреності представника банку; копію банківської ліцензії; копію виписки з ЄДР, витяг із статуту акціонерного товариства «Акцент-Банк», копію паспорту споживача.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 13 травня 2020 року становить 21275,75 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 12 354,29 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 8 921,46 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч.1 ст. 626 та ч.1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Частиною 1 статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.</span>

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Зважаючи на наявність у матеріалах справи копії Паспорту споживчого кредиту, у якому зазначені умови кредитування, зокрема визначений розмір процентної ставки за користування кредитом та який підписаний відповідачем, колегія суддів вважає, що сторони погодили умови договору кредиту в частині розміру процентів за користування кредитом. Тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Відповідно до п.4 Паспорту процентна ставка за межами пільгового періоду встановлюється у розмірі 46,8% для карт Універсальна та 44,4% для карт Універсальна GOLD.

Згідно з наданим Банком розрахунком розмір заборгованості за відсотками, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 складає 8921,46 грн.

Колегія суддів вважає, що вищезазначений розмір заборгованості за процентами відповідає розрахунку Банку, наведеного в позовній заяві та не спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Разом з тим суд першої інстанції на вищевказане уваги не звернув та помилково дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості по відсоткам.

За таких обставин, саме зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь Банку.

З урахуванням вищевказаного, рішення заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2020 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за відсотками слід скасувати на ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог, в решті рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» задоволені. При подачі позовної заяви позивачем було сплачено 2102 грн. судового збору, при подачі апеляційної скарги 3153,00 грн. З урахуванням зміни рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутої суми заборгованості з відповідача, зміні також підлягає і розмір стягнутого судового збору. З ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути судовий збір за подачу позову у розмірі 2102 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 3153,00 грн.

Таким чином з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5255 грн.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 375, ст.ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент Банк» задовольнити.

Заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2020 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за відсотками скасувати, в частині розподілу судових витрат рішення суду змінити.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «Акцент Банк» 8921 гривню 46 копійок заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «Акцент Банк» судові витрати, понесені ними при подачі позову до суду та апеляційної скарги, а саме судовий збір в розмірі 5255 гривень.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 25 червня 2021 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.