Справа № 454/294/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2021 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом та просить стягувати з відповідачів на його користь аліменти до припинення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Свої вимоги мотивує наступним.

Відповідачі є його батьками та перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 07.12.2005р.

Після розірвання шлюбу вони проживали окремо та позивач проживав з матір`ю ОСОБА_3 .

Батько ОСОБА_2 сплачував аліменти на користь матері на його утримання до досягнення ним повноліття.

В червні 2020 року позивача зараховано студентом денної форми навчання до Львівського інституту економіки і туризму. Також, з червня 2020 року він проживає разом зі своєю бабою ОСОБА_4 , яка є матір`ю його батька.

Нещодавно йому стало відомо, що 16.10.2020р. судом ухвалено рішення про стягнення з батька ОСОБА_2 на користь його матері ОСОБА_3 аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_1 , який продовжує навчання.

Він не погоджував стягнення аліментів з батька на користь матері та такі аліменти від матері він не отримує.

Представник позивача адвокат Гуменюк О.Р. подав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності, позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про визнання позову.

Представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Полохайло І.В. подав відзив, у якому просив відмовити в задоволенні позову.

На обґрунтування своєї позиції зазначив, що позивач не надав доказів вартості підручників, проїзду до навчального закладу, проживання та інших витрат, пов`язаних з навчанням.

Також, позивачем не надав доказів його матеріального стану та матеріального стану відповідачів.

Та обставина, що позивач проживає не за місцем проживання, а з бабусею не відповідає дійсності та є надуманою.

Відповідачка ОСОБА_3 несе всі витрати на проживання, навчання та лікування позивача, придбала йому ортопедичний матрац, у зв`язку з отриманою ним травмою хребта, подарувала йому з нагоди повноліття мобільний телефон та аксесуари до нього.

В неї з позивачем виник конфлікт з приводу вживання останнім спиртного та паління цигарок, оскільки вона це йому заборонила. У зв`язку з цим останній, на знак протесту, виявив бажання тимчасово пожити в баби.

Крім того, на даний час вона не працює, лікується, не отримує доходу, перебуває на утриманні у свого співмешканця та не має змоги надавати сину матеріальну допомогу.

ОСОБА_2 сплачує на її користь аліменти на повнолітнього сина не в повному обсязі, у зв`язку з чим існує заборгованість. Попри це, ОСОБА_2 працює за кордоном та отримує дуже високу заробітну плату.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_3 його матір`ю, що стверджується свідоцтвом про народження.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 24.10.2011р. збільшено розмір аліментів, які стягувалися з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на неповнолітнього сина ОСОБА_1 , з 300грн. до 500грн. щомісячно.

ОСОБА_1 є студентом денної форми навчання Львівського інституту економіки і туризму, стипендії він не отримує та термін навчання становить з 01.09.2019р. по 30.06.2023р., що стверджується довідкою №5 від 14.01.2021р.

З рішення Сокальського районного суду Львівської області від 16.10.2020р. встановлено, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.07.2020р. і до закінчення сином навчання 30.06.2023р., але не пізніше досягнення ним двадцяти трьох років.

З довідки від 21.04.2021р. та витягу з будинкової книги встановлено, що позивач ОСОБА_1 , зареєстрований разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 проживає разом з ОСОБА_4 без реєстрації, що встановлено з акта від 14.01.2021р.

Також, ОСОБА_1 отримує грошові кошти від ОСОБА_6 , що стверджується наданими ним квитанціями про проведення банківських операції (поповнення карткового рахунку) за період з вересня 2020 року по січень 2021 року.

Згідно витягу з трудової книжки, 15.11.2019р. ОСОБА_3 звільнена з роботи за згодою сторін та з 12.12.2019р. по 07.09.2020р. вона отримувала виплату допомоги по безробіттю.

З довідки від 20.04.2021р. вбачається, що ОСОБА_3 за період з 21.10.2020р. по 31.03.2021р. не отримувала доходів.

З представлених ОСОБА_3 витягів з медичної картки та актів виконаних робіт встановлено, що позивач ОСОБА_1 отримав травму хребта, а також останньому надавалися послуги стоматолога.

З наданого ОСОБА_3 товарного чека, накладної вбачається, що вона придбала мобільний телефон, навушники та чохол до нього, матрац та болти до нього.

З платіжних доручень за період з вересня 2019 року по січень 2021 року та витягів з карткового рахунку за період по серпень 2020 року встановлено, що ОСОБА_3 здійснювала грошові перекази позивачу ОСОБА_1 , а також здійснювала поповнення рахунків мобільних телефонів.

З довідок від 12.10.2020р. та від 12.04.2021р. встановлено, що ОСОБА_3 протипоказана важка фізична праця з тривалим статистичним та динамічним навантаженням, терміном на 6 місяців. Вона може працювати ліфтером, черговою.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину ( стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Стаття 179 Сімейного кодексу України визначає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Оскільки встановлено, що позивач тривалий час не проживає із батьками (відповідачами), на даний час після отримання базової середньої освіти, продовжує навчання у вищому навчальному закладі поза місцем його постійного проживання із бабусею ОСОБА_4 і проживає з останньою лише у вихідні дні та під час канікул суд вважає що позивач має право на самостійне одержання і розпорядження аліментами від батьків.

Так як відповідач ОСОБА_3 на даний час продовжує отримувати аліменти за судовим рішенням від відповідача ОСОБА_2 на утримання позивача, суд дійшов висновку про застосування у даних правовідносинах статтю 179 СК України та стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на користь дитини.

Також, стягнення за вказаним судовим рішенням слід припинити.

Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів з матері ОСОБА_3 , то така задоволенню не підлягає, оскільки остання не отримує доходу, про що надала належні докази, а тому не має змоги надавати матеріальну допомогу на утримання ОСОБА_1 .

За таких обставин заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню, а визнання позову відповідачем ОСОБА_2 не суперечить закону, не порушує права та законні інтереси інших осіб, вирішує спір, тому має бути прийняте судом.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути в дохід держави судові витрати у виді судового збору, в розмірі, співмірному до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання в розмірі 50% прожиткового мінімуму для непрацездатної особи відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення сином навчання, але не пізніше досягнення ним двадцяти трьох років.

Припинити стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_1 на підставі рішення Сокальського районного суду Львівської області від 16.10.2020р. у справі №454/2025/20, з моменту набрання рішення законної сили.

В задоволенні позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на його утримання в розмірі 50% прожиткового мінімуму для непрацездатної особи відповідного віку щомісячно відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 908 (дев`ятсот вісім) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: М. Я. Адамович