Справа № 236/2065/21
18 червня 2021 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:
головуючої судді - Шаньшиної М.В.,
за участю секретаря - Коломацького О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду міста Лиман цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства міськелектротранспорту "Облелектротранс", Краматорської міської ради, Комунального підприємства"Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них", підприємства об`єднання громадян "Краматорське учбове-виробниче підприємство Українське товариство сліпих", ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності, виділ частки в натурі та визнання права власності на 8/100 часток нежитлових будівель та споруд бази відпочинку " ІНФОРМАЦІЯ_1 ",
20.05.2021 року до Краснолиманського міського суду Донецької області звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Комунального підприємства міськелектротранспорту "Облелектротранс", Краматорської міської ради, Комунального підприємства"Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них", підприємства об`єднання громадян "Краматорське учбове-виробниче підприємство Українське товариство сліпих", ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності, виділ частки в натурі та визнання права власності на 8/100 часток нежитлових будівель та споруд бази відпочинку " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".
Позивач ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Бондаренко Д.В., в судове засідання не з`явилися, просять розглянути цивільну справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги, у разі неявки відповідачів в судове засідання не заперечували проти ухвалення судом заочного рішення про що надали до суду відповідну заяву (а.с. 68-69).
Представники відповідачів: Комунального підприємства міськелектротранспорту "Облелектротранс", Краматорської міської ради, Комунального підприємства"Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них", підприємства об`єднання громадян "Краматорське учбове-виробниче підприємство Українське товариство сліпих" та ОСОБА_2 були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибули про наявність поважних причин своєї неявки суд не повідомили, заяви про відкладення судового засідання відповідачі не надали, відзиву на позов не направили(а.с.73).
Виходячи з наведеного, а також з положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Ухвалою суду від 18.06.2021 року прийнято рішення про здійснення заочного розгляду справи.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши зібрані у справі докази, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши письмові докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини.
Відповідно до повідомлення КП «БТІ» м. Слов`янськ від 28.10.2020 року(а.с.31), право власності на нежитлові будівлі та споруди бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , за станом на 01.01.2013 року зареєстроване:
8/100 часток - за ОСОБА_1 ,
1/100 частка - за територіальною громадою М.Краматорська в особі Краматорської міської ради; право оперативного управління закріплене за комунальним підприємством«Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них»,
20/100 часток - за комунальним підприємством міськелектротранспорту «Облелектротранс»,
55/100 часток - за територіальною громадою м.Краматорськ в особі Краматорської міської ради,
11/100 часток - за Українським товариством сліпих (УТОС).
Сума ідеальних часток у праві власності не складає одиницю через відсутність правовстановлюючих документів та реєстрації права власності на 5/100 часток.
8/100 часток на момент придбання ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу в 2008 році складались з будинку відпочинку «Щ», кухні «Э», складу «Ю» та навісу «Ю1».
В 2012 році після реконструкції прийнято в експлуатацію будинок для відпочинку «Щ-2», в зв`язку з чим договір купівлі-продажу від 19.04.2008року замінено на свідоцтво про право власності від 23.12.2012року.
При поточній інвентаризації, проведеній 16.06.2017року. в числі нежитлових будівель та споруд бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » проінвентаризовано будинок для відпочинку «Г1-1», побудований в 2017 році замість знесених кухні «Э», складу «Ю» та навісу «Ю 1».
Таким чином вбачається, що після реконструкції, до частки будівель та споруд бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », належної позивачу стали відноситися: будинок для відпочинку «Щ-2», загальною площею 343,5 кв.м., літній будинок для відпочинку «Г-1», загальною площею 79.6 кв.м., альтанки: Я1-Я5.
Позивач отримала рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №53654478 від 18.08.2020 року державного реєстратора відділу Державної реєстрації виконкому Лиманської міської ради, з тих підстав, що відсутня згода від співвласників щодо розподілу ідеальних часток після реконструкції(а.с.37).
Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 28.12.2020 року, за ОСОБА_1 , визнано право власності на 8/100 часток нежитлових будівель та споруд бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка складається з:

будинку для відпочинку «Щ-2», загальною площею 343,5 кв.м., літнього будинку для відпочинку «Г-1», загальною площею 79,6 кв.м., альтанки «Я1», «Я2», «Я3», «Я4», «Я5», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином на теперішній час позивач не може реалізувати своє право, оскільки не можливо встновити згоду всіх співвласників на укладеня договору поділу, та неможливості встановити співвласника на частку, що виділена в окремий об`єкт з окремою поштовою адресою, а тому як вважає позивач воно підлягає захисту у судовому порядку.

Вирішуючи спір по суті суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, право власності полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 321 ЦК Українизакріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбаченийст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1ст. 356 ЦК Українияк власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно дост. 358 ЦК України прав о спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно ч.1, ч.2 ст.319 ЦК України «Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону».

Згідно ст.391 ЦК України «Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.»

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України «Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу».

Згідно із ст.331 ЦК України передбачено «Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації, лкщо право власності на ерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право ласності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які ули використані в процесі цього будівництва (створення майна).», Позивач дійснила реконструкцію за власний кошт з власних матеріалів, на особисто рендованій земельній ділянці, відведеній під будівництво та бслуговування бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », завершила будівництво, ввела о експлуатації, зареєструвала право власності на індивідуально визначене ерухоме майно належне їй особисто.

Згідно ч.1. ст.355 ЦК України, «майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ч.1. ст.356 ЦК України «Власність двох чи більше осіб із изначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю».

Згідно ч.1 ст.364 ЦК України «Співвласник має право на виділ у натурі астки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ч.3 ст.364 ЦК України «У разі виділу співвласником у натурі астки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право пільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває раво власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке раво підлягає державній реєстрації.»

Згідно ст.367 ЦК України «Майно, що є у спільній частковій власності, юже бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У азі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової ласності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у пільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає отаріальному посвідченню.»

Згідно ст.372 ЦК України встановлено « Майно, що є у спільній сумісній ласності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, рім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній умісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної умісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними бо законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або меншена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу іайна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього рипиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній ласності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно із п.41. Постанови КМУ від 25.12.2015 року №1127 «Про державну еєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено «Для ержавної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого іайна подаються:

документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в ксплуатацію закінченого будівництвом об`єкта;

технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна

адреси;

письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній ласності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна еєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність);

договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого дійснювалось у результаті спільної діяльностіексплуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у режимі реального часу отримує відомості Єдиного реєстру документів про документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, та перевіряє, відсутність суперечностей між ними.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки, за яким державним реєстратором отримуються відомості Державного земельного кадастру з метою встановлення місця розташування земельної ділянки, на якій споруджено відповідний об`єкт, для подальшого відображення таких відомостей як адреси об`єкта нерухомого майна.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, також не вимагається у разі, коли адреса отримана під час реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна та зазначена в документі, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. У такому разі державний реєстратор відповідно до зазначених заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що згідно з вимогами законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє відсутність суперечностей між заявленою адресою та відомостями, що містяться в Єдиному реєстрі документів.»

Враховуючи вищенаведені обставини укласти та посвідчити нотаріально договір поділу, або виділу частки в натурі, неможливо, тому, що відсутні зареєстровані права власності всіх співвласників, які сумарно складають одиницю, відсутні належним чином зареєстровані права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за всіма співвласниками, наявні співвласники які перебувають в стадії припинення юридичної особи, на не підконтрольній Державі Україна території.

Все вищенаведене, унеможливлює реалізацію прав власника позивачем на належне їй нерухоме майно.

У відповідності із ст.328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.364,367,370,372 ЦК України, ст. ст.10,11,60,61,197,212-215,218,224-228 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства міськелектротранспорту "Облелектротранс", Краматорської міської ради, Комунального підприємства"Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них", підприємства об`єднання громадян "Краматорське учбове-виробниче підприємство Українське товариство сліпих", ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності, виділ частки в натурі та визнання права власності на 8/100 часток нежитлових будівель та споруд бази відпочинку " ІНФОРМАЦІЯ_1 "- задовольнити повністю.

Припинити право спільної часткової власності на 8/100 часток нежитлових будівель та споруд бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка складається з:

будинку для відпочинку «Щ-2», загальною площею 343,5 кв.м., літнього будинку для відпочинку «Г-1», загальною площею 79,6 кв.м., альтанки «Я1», «Я2», «Я3», «Я4», «Я5», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши їх в натурі із спільної часткової власності.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 8/100 часток нежитлових будівель та споруд бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка складається з:

будинку для відпочинку «Щ-2», загальною площею 343,5 кв.м., літнього будинку для відпочинку «Г-1», загальною площею 79,6 кв.м., альтанки «Я1», «Я2», «Я3», «Я4», «Я5», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК України (в редакції Закону від 03.10.2017 року № 2147-VIII), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення повинно бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений 23.06.2021 року.

Головуюча суддя -