Справа № 346/1507/21
Провадження № 2/346/974/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі головуючого-судді Яремин М.П.
з участю секретаря Сав`яка О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право на користування житлом,-
в обгрунтування своїх вимог позивачі зазначають, що вони є власниками будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному будинку також зареєстроване місце проживання колишнього чоловіка ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . Однак, останній з 2017 року фактично не проживає в даному будинку, оскільки через непорозуміння, які виникали між подружжям, покинув сім`ю та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідач не бере участі у витратах по утриманню житла, не сплачує комунальних послуг, особистих речей його в будинку не має, що свідчить про те, що він втратив будь-який інтерес до вказаного будинку. Позивачі неодноразово звертались до відповідача з проханням знатись з реєстрації, однак, він не бажає цього робити. Факт реєстрації його місця проживання порушує право позивачів на розпорядження та користування майном, а також позбавляє можливості оформити субсидію на оплату комунальних послуг. Тому позивачі просять визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним будинком, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати.
Позивачі в судове засідання не з`явились, 03.06.2021 року вони подали до суду письмові заяви, в яких зазначають, що позовні вимоги підтримують, просять справу розглядати в їхній відсутності та не заперечують щодо заочного розгляду справи (а. с. 37, 38).
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду,а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачі не заперечують проти такого вирішення справи.
В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 96677971, №96677171 від 08.09.2017 року, позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності належить відповідно 1/5 та 2/5 частки будинку АДРЕСА_1 (а.с.11,12).
Судом також встановлено, що відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 96676468 від 08.09.2017 року за ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності зареєстровано 2/5 частки вищезазначеного будинку (а.с.13).
Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 08.05.2019 року, ухваленим в справі № 346/1105/19, яке набрало законної сили, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано (а. с. 14, 15).

Згідно з даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 26.03.2020 року ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Коломия Івано-Франківської області (а.с. 16).

Даними довідки № 43/02-14, виданої приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Досин Н.Ф. 29.03.2021 року стверджується, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 у встановлений законом термін (до 6 місяців з дня смерті) звернулася дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дочка ОСОБА_1 подала заяву про відмову від спадщини. Станом на 29.03.2021 року інших заяв по спадковій справі, в тому числі від інших спадкоємців, не надходило (а.с. 19).

Згідно із довідклю про склад сім`ї № 151, виданою 24.03.2021 року старостою Княждвірського старостинського округу Печеніжинської селищної ради, місце проживання відповідача зареєстроване в зазначеному будинку (а. с. 17).

Актом Печеніжинської селищної ради Княждвірського старостинського округу від 24.03.2021 року № 09, підтверджено, що відповідач у вказаному будинку з 28.11.2017 року не проживає (а.с. 18).

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

На підставі досліджених доказів суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування вказаним житловим приміщенням, оскільки він більше року там не проживає.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 понесено судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 908 грн., що стверджується відповідною квитанцією (а.с.4).

Відповідно до правил ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача слід присудити на користь зазначеного позивача вказані судові витрати.

Вирішуючи вимогу позивачів про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2 000 грн., суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги

В постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких втрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Судом встановлено, що стороною позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів позову долучено квитанцію від 29.03.2021 року на 2 000 грн. та акт виконаних робіт № 7 від 29.03.2021 року, однак, представником позивача не надано договір про надання правової допомоги, тому відсутні підстави для стягнення витрат на правничу допомогу. Слід зазначити, що акт не містить детального опису здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Крім того, неподання стороною розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі наведеного, ст.ст. 317, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст.6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні та, керуючись ст. ст. 137, 141, ч.2 ст. 247, ст.ст. 263-265, 268, 273, 280-289, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що втратив право на користування даним житлом, в зв`язку з його відсутністю за зареєстрованим місцем проживання без поважних причин понад один рік.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , жительки АДРЕСА_1 , 908 (дев`ятсот вісім) гривень судових витрат

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Коломийським міськрайонним судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка та жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка та жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 25 червня 2021 року.

Суддя Яремин М. П.