РІШЕННЯ

Іменем України

23.06.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова,

в складі:

головуючого-судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Лозинському Т.-Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації, третя особа: Львівська міська рада, про визнання членом сім`ї та укладення договору житлового найму квартири,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_1 членом сім`ї ОСОБА_2 . Визнати за ОСОБА_1 право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , шляхом укладення договору найму житлового приміщення. Зобов`язати Франківську районну адміністрацію переукласти договір найму житлового приміщення по адресі АДРЕСА_1 з членом сімї попереднього квартиронаймача ОСОБА_1 .

Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Дана квартира є в комунальній власності Франківської районної адміністрації ЛМР. Основним квартиронаймачем був брат позивача, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 видане Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, на підставі договору найму житлового приміщення наданого розпорядженням виконавчого комітету Франківської районної адміністрації ЛМР від 27.02.2020р №96.

«20» липня 2020р., позивачем подано заяву до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, зареєстровану за №3-М-23865-35, щодо зміни договору найму житлового приміщення по адресі: АДРЕСА_1 , з покійного брата ОСОБА_2 , на позивача. Про те Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради 31.07.2020р. за вих. 35-вих.-58965 надано відмову в переоформленні договору найму.

Встановлення судом факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 впливає на житлові права позивача, а саме визнання права як члена сім`ї наймача на користування квартирою.

ОСОБА_2 , був одруженим про те 08.05.2001р. розлучився про, що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 після розлучення проживав по адресі : АДРЕСА_1 повторно неодружений, дітей немає.

З 2002р., позивач проживав разом з братом по зазначеній вище адресі без реєстрації вели спільне господарство, проводили оплату за житлово комунальні послуги (світло, газ, воду), спільно купували продукти, речі першої необхідності, техніку, проводили санітарний ремонт.

На підставі вищевикладеного, позивач просить позов задоволити.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав та просив такі задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача та представник третьої особи послалися на розсуд суду щодо заявлених вимог.

Суд, заслухавши думку учасників та перевіривши наявні у матеріалах справи докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Частиною 1ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації ще з 2002 року. Даний факт підтверджується наявними у матеріалах справи копіями актів обстеження виданих ЛКП «Магістральне».

Статтею 29 ЦК України, встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 2 п.15 постанови від 1 листопада 1996 р. N 9 ( v0009700-96 ) "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя". При розгляді спорів про право користування жилим приміщенням

необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Так, квартира, за вищевказаною адресою є в комунальній власності Франківської районної адміністрації ЛМР, що не заперечується сторонами. Основним квартиронаймачем на підставі договору найму житлового приміщення, наданого розпорядженням виконавчого комітету Франківської районної адміністрації ЛМР від 27.02.2020р №96. був брат позивача, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 виданим Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Відповідно до ст. 781 ЦК України, договір найму припиняється у разі смерті фізичної особи - наймача, якщо інше не встановлено договором або законом.

31.07.2020 р. Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради за вих. 35-вих.-58965 надано відмову в переоформленні вищевказаного договору найму на позивача.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

В ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, встановлено вичерпний перелік документів, на підставі яких здійснюється реєстрація особи.

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших, ніж передбачених цією статтею, документів.

Особа може доручити в установленому законодавством порядку подати заяву про реєстрацію місця проживання відповідній посадовій особі виконавців послуг з управління (утримання) багатоквартирного будинку (гуртожитку), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку за місцем її проживання.

Відповідно до ст. 106 ЖК України, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За приписами частини 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

ОСОБА_1 є двоюрідним братом квартиронаймача ОСОБА_2 , що підтверджується наступними документами:

-свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серія - НОМЕР_3 ;

-витягом №6 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 02.05.2020 ОСОБА_2 ;

-витягом №0 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 02.05.2020 ОСОБА_3 ( який є батьком ОСОБА_2 ).

-витягом №0 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 02.05.2020 ОСОБА_4 (батька позивача, ОСОБА_1 ).

З витягів №0 та №0 вбачається, що батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Згідно зі статтями 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, у суду не виникає сумніву, що позивач з 2002р., проживав разом з братом, ОСОБА_2 , по зазначеній вище адресі без реєстрації, які вели спільне господарство.

Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства,визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права,викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.4,12,81,258,259,263,265,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації, третя особа: Львівська міська рада, про визнання членом сім`ї та укладення договору житлового найму квартири,-задоволити.

Визнати ОСОБА_1 членом сім`ї ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , шляхом укладення договору найму житлового приміщення.

Зобов`язати Франківську районну адміністрацію переукласти договір найму житлового приміщення по адресі АДРЕСА_1 з членом сім`ї попереднього квартиронаймача ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , 1981 р.н., іпн - НОМЕР_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідачі: Франківська районна адміністрація ЛМР, код ЄДРПОУ - 04056121, що розташована за адресою: м. Львів, вул. Чупринки, 85; Львівська міська рада, код ЄДРПОУ - 04055896, що розташована за адресою: м. Львів, пл. Ринок,1.

Повний текст рішення складено 24.06.2021 р.

Суддя Ванівський Ю.М.