Справа № 305/1857/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 червня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Фазикош Г.В., Бисаги Т.Ю.

імена (найменування) сторін:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 10 лютого 2021 року у складі судді Ємчука В.Е., у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив :

У листопаді 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 12.12.2013 року. Відповідач при підписанні заяви-анкети підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі Договір), що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до виявленого бажання, Відповідачу було відкрито кредитний рахунок, що підтверджується Випискою по рахунку та встановлено початковий кредитний ліміт, який згодом був збільшений, на підставі умов Договору, відповідно до якого Відповідач дав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Для користування кредитним картковим рахунком Відповідач отримав кредитну картку. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до Умов договору, зокрема здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошових коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Також, у разі прострочення кредиту, Клієнт сплачує банку пеню, у розмірі зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 16.09.2020 року має загальну заборгованість у розмірі 18820,43 грн., з яких: 10813,46 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, 10813,46 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 заборгованість за нарахованими відсотками, 0,00 грн.- заборгованість за простроченими відсотками, 4099,96 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України, 3907,01 грн. -заборгованість по пені; 0,00 грн. - нарахована комісія.

З огляду на викладене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 18820,43 грн. та судові витрати у розмірі 2102 грн.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 10 лютого 2021 року позов Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 12.12.2013 року в сумі 10813,46 (десять тисяч вісімсот тринадцять тисяч 46 копійок), що складає заборгованість за простроченим тілом кредиту. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання по судовим витратам.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просить скасувати зазначене рішення в частині відмовлених позовних вимог щодо стягнення відсотків, нарахованих згідно ст. 625 ЦК України, неустойки (пені та штрафів) та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов банку задовольнити в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводиться до того, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, нарахованими згідно ст. 625 ЦК України та штрафу. З моменту підписання фізичною особою заяви, між Банком та клієнтом був укладений договір в порядку ч.1 ст.634 ЦК України шляхом приєднання клієнта до запропонованого банком договору. Апелянт звертає увагу на те, що крім анкети-заяви відповідач ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту, в якому сторони погодили: тип картки, тип кредитної лінії, розмір базової процентної ставки в місяць, процентну ставку при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, строк внесення щомісячних платежів, розмір пені. Таким чином, відповідач при укладенні кредитного договору був належним чином повідомлений про умови кредитування, в тому числі, щодо сплати відсотків та пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 10813,46 грн. апелянтом не оскаржено, тому апеляційний суд у відповідності до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що що предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є рішення суду у справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 12 березня 2021 року відкрито апеляційне провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та надано учасникам справи п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку Банк).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові також зазначила, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином, Банк має право на стягнення у примусовому порядку фактично отримані суми кредитних коштів, тобто заборгованість за тілом кредиту.

Матеріалами встановлено, що 12.12.2013 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву № б/н від 12.12.2013 року.

При цьому, у анкеті-заяві відповідача від 12.12.2013 року не містяться відомості, які б вказували розмір встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, розмір відсотків за користування кредитом та пені, підтвердження видачі позивачем та одержання відповідачем певної кредитної картки, порядок нарахування відсотків, домовленості сторін про розмір відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України, порядку нарахування неустойки.

Згідно з наданого банком розрахунку за ОСОБА_1 рахується заборгованість станом на 16.09.2020 року у розмірі 18820,43 грн., з яких: 10813,46 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, 10813,46 грн.-заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 заборгованість за нарахованими відсотками, 0,00 грн.- заборгованість за простроченими відсотками, 4099,96 грн.- заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України, а також 3907,01 грн. заборгованість по пені; 0,00 грн. - нарахована комісія.

Банк, пред`являючи вимоги про стягнення відсотків, нарахованих за домовленістю сторін згідно ст. 625 ЦК України та неустойки (пені та штрафів), вказував, що відповідних домовленостей сторони дійшли у складових договору банківського обслуговування: анкеті-заяві, Умовах та Правилах надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Банку за адресою privatbank.ua, Пам`ятці клієнта, Тарифах, Паспорті споживчого кредиту.

Так, до позовної заяви додані паспорт споживача кредиту, Витяг з умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (Ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/), Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», в якому містяться тарифи щодо чотирьох продуктів - «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRAKT» та «Універсальна GOLD» та підписаний Паспорт споживчого кредиту, в якому міститься інформація щодо кредитування за картками «Універсальна», «Універсальна GOLD», «Platinum», «MC World Black Edition», «Visa Signature», «MC World Elite», «Visa Infinite»..

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів розумів відповідач та ознайомився і погодилась з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Отже, відсутні підстави вважати, що кредитор і боржник обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами та неустойки (пені та штрафу).

Посилання банку на підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту, не можна вважати підтвердженням того, що сторони обумовили відсоткову ставку за користування кредитними коштами та нарахування неустойки (пені та штрафу).

Як зазначалось вище, в Анкеті-заяві відповідача не містить домовленості сторін про сплату відсотків, інформації щодо банківського продукту, який надається позичальнику, яку саму банківську картку отримує ОСОБА_1 та посилання на паспорт споживчого кредиту, як складову договору.

В той час як Паспорт кредиту місить інформацію щодо кредитних карт «Універсальна», «Універсальна GOLD», «Platinum», «MC World Black Edition», «Visa Signature», «MC World Elite», «Visa Infinite».

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що анкета-заява підписана відповідачем ОСОБА_1 12.12.2013 року, а паспорт споживчого кредиту 11.09.2020 року.

У позовній заяві Банк посилався на те, що відсотки відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у розмірі 86,4% для картки «Універсальна» та 84,0 % для картки «Універсальна ГОЛД», що передбачено п. 2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг. Таку ж відсоткову ставку вказано в наданому Паспорті споживчого кредиту.

Зі змісту даного паспорту вбачається, що інформація зазначена у ньому зберігає чинність та є актуальною лише в період з 11.09.2020 по 26.09.2020 (а.с.13-15). Тобто 15 днів - у межах зазначеного в ньому пільгового періоду, де відсоткова ставка складає 0,00001%.

Більш того, зі змісту цього паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо.

У 3 розділі паспорту визначено максимальну суму ліміту на кредитній картці «Універсальна до 50000 грн., на картці «Універсальна ГОЛД - до 75 000 грн., на картці «Platinum» до 100 000 грн., на картці «MC World Black Edition» до 200 000 грн., на кртці «Visa Signature» до 300 000 грн., на картці «MC World Elite» до 400 000 грн., на картці «Visa Infinite» до 800 000 грн., однак відсутні дані щодо фактичного ліміту, встановленого на конкретній кредитній картці.

У розділі 4 вказаного паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.

Отже, зазначений паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту за двома кредитними картками та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача.

У анкеті-заяві, підписаній ОСОБА_1 , відсутні умови про досягнення домовленості щодо розміру відсотків, нарахований згідно ст. 625 ЦК України на які посилається Банк та про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання.

За таких обставин, саме по собі підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг висновку суду першої інстанції не спростовує.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими згідно ст.625 ЦК України у розмірі 4099,96 грн. та пені у розмірі 3907,01 грн., оскільки позивач не довів наявність підстав для задоволення вказаних вимог.

Доводи апелянта про те, що у підписаній анкеті-заяві від 12.12.2013 року та паспорті споживчого кредиту від 11.09.2020 року визначено умови щодо розміру і порядку нарахування процентів, комісії та нарахування штрафних санкцій не береться до уваги, оскільки у вказаній анкеті-заяві від 12.12.2013 року зазначено лише загальну назву Умов та Правил, без їх ідентифікації відповідно до дати, коли вони були затверджені, або станом на яку вони були чинні. Більше того, анкета-заява, підписана ОСОБА_1 не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, штрафів за несвоєчасне погашення кредиту та посилання на паспорт споживчого кредиту, як складову договору.

При цьому, підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг висновку суду першої інстанції не спростовує. Вказаний паспорт споживчого кредиту не містить інформації щодо банківського продукту, який надається позичальнику ОСОБА_1 , а містить лише узагальнену інформацію щодо кредитних карт «Універсальна», «Універсальна GOLD», «Platinum», «MC World Black Edition», «Visa Signature», «MC World Elite», «Visa Infinite».

Посилання апелянта на постанови Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 642/5533/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 153/1334/16 не може бути взято до уваги, оскільки в даному випадку застосуванню підлягає саме позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року з подібних правовідносин, що розглядались у справі № 342/180/17 за результатами розгляду якої з метою формування єдиної правозастосовної практики, Великою Палатою Верховного Суду надано правовий висновок, що в свою чергу, відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, суд повинен враховувати при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому не можуть бути взяті до уваги.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст 374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», залишити без задоволення.

Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 10 лютого 2021 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 29 червня 2021 року.

Головуючий:

Судді: