Номер провадження: 22-ц/813/3650/21
Номер справи місцевого суду: 1512/3706/2012
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Князюка О.В.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, на ухвалу Київського районного суду м. Одеси про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Огренич І.В. 22 травня 2019 року у м. Одеса, -

встановила:

У березні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси 26 березня 2012 року, у забезпечення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Київського райсуду м.Одеси від 16 серпня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені.

У березні 2019 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду першої інстанції із заявою про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, які були накладені ухвалою Київського райсуду м.Одеси від 26 березня 2012 року. При цьому заявник посилався на те, що з лютого 2012 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» є фактичним власником квартири АДРЕСА_1 (свідоцтво від 24 лютого 2012 року), однак зареєструвати своє право власності він не може, оскільки існує арешт суду на вказане майно.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси 22 травня 2019 року у задоволенні заяви ТОВ «Райффайзен Банк Аваль» про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» просить ухвалу суду скасувати, та постановити нове судове рішення, яким заяву про скасування заходів забезпечення позову задовольнити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Так, на думку апелянта, судом першої інстанції не було враховано, що накладений судом арешт порушує законні права АТ «Райффайзен Банк Аваль», як власника майна, та унеможливлює виконання прав власності відповідно до обтяженого арештом майна, в тому числі унеможливлює його продаж.

Сторони у справі, відповідно до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України, про час, дату і місце слухання справи 16 лютого 2021 року сповіщались належним чином, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, через обмеження доступу до зали судового засідання Одеського апеляційного суду внаслідок поширення в Україні коронавірусної інфекції COVID-19, не подавали.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси 26 березня 2012 року, у забезпечення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 16 серпня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені, з ОСОБА_2 стягнуто на користь позивача грошову суму у розмірі 335 160 гривень та судові витрати у розмірі 3219 гривень. Рішення на даний час не виконано.

Згідно Свідоцтва про право власності від 24 лютого 2012 року, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» є власником квартири АДРЕСА_1 .

Право власності на вказане майно не було зареєстровано в КП «ОМБТІтаРОН», і згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, власником вищевказаної квартири є ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, вимоги особи, яка не є учасником цивільного провадження, має захищатися шляхом подачі позову про звільнення майна з-під арешту, тобто застосовується законодавство про захист права власності, яке поширюється на ці відносини. В порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в цивільній справі, повинні розглядатися лише скарги сторін на правильність арешту майна.

У даному ж випадку, АТ «Райффайзен Банк Аваль» не є стороною у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Київського районного суду м. Одеси 26 березня 2012 року.

При цьому, для захисту свого порушеного права, заявник не позбавлений можливості звернутись до суду першої інстанції із відповідними позовними вимогами.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси 26 березня 2012 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси 26 березня 2012 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 25 лютого 2021 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.М. Таварткіладзе

О.В. Князюк