ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2021 року

м.Суми

Справа №592/3807/21

Номер провадження 22-ц/816/918/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

учасники справи:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ»,

боржник ОСОБА_1

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ»

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 квітня 2021 року про відмову у видачі судового наказу, у складі судді Онайка Р.А., постановлену у м. Суми,

в с т а н о в и в:

01 квітня 2021 року ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ у сумі 6085,93 грн, інфляційних витрат в сумі 295,08 грн, 3% річних в сумі 177,45 та 227 грн судового збору.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 квітня 2021 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, 3% річних, інфляційних витрат та судового збору.

В апеляційній скарзі ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ», посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду про відмову у видачі судового наказу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про звернення ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» до суду із заявою про видачу судового наказу поза межами строку позовної давності, встановленої законом для такої вимоги. Вказує, що заявник звернувся із заявою від 31 березня 2021 року з вимогою про стягнення боргу за період з 01 серпня 2018 року по 28 лютого 2021 року, право вимоги оплати послуг за серпень 2018 року виникло з 26 вересня 2018 року. Тобто заява про видачу судового наказу подана товариством в межах встановленого законом трирічного строку позовної давності, що свідчить про незаконність судового рішення про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

За п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що в апеляційному порядку оскаржується ухвала про відмову у видачі судового наказу (п.1 ч.1 ст. 353 ЦПК України), розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що звернувшись до суду 01 квітня 2021 року із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за період з 01 січня 2018 року по 28 лютого 2021 року, ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» пропустило визначений законом трирічний строк позовної давності з моменту виникнення права вимоги, а тому відповідно до вимог п. ч. 1 ст. 165 ЦПК України відмовив у видачі судового наказу.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлюється загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Із заяви про видачу судового наказу вбачається, що ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природній газ у сумі 6085,93 грн, інфляційні витрати в сумі 295,08 грн, 3% річних в сумі 177,45 грн, за період з 01 серпня 2018 року по 28 лютого 2021 року.

Однак, судом першої інстанції помилково вказано, що заявник просив стягнути заборгованість за період з 01 січня 2018 року, а не з 01 серпня 2018 року як вказано у заяві, пред`явивши таку вимогу лише 01 квітня 2021 року. Тому суд безпідставно відмовив на підставі п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України у видачі судового наказу з підстав пропуску трирічного строку звернення до суду із заявою про видачу судового наказу за такою вимогою.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що відмовляючи за п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України у видачі судового наказу, судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обставин справи, порушено норми процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» задовольнити.

Скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 квітня 2021 року про відмову у видачі судового наказу, а справу направити для продовження розгляду до Ковпаківського районного суду м. Суми.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді: В.І. Криворотенко

О.І. Собина