Провадження № 22-ц/801/1442/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 рокуСправа № 127/26402/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Ковальчука О.В., Панасюка О.С., секретар Ліннік Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Мегабанк» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 квітня 2021 року, ухвалене суддею Вохміновою О.С. в м. Вінниці, повне рішення складено 11 травня 2021 року, в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Мегабанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договору припиненим, припинення обтяження та вилучення запису,

встановив:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив:

- визнати припиненим договір іпотеки №60-01ПВ/2008-з від 18.06.2008, укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ВАТ «Мегабанк», посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик В.В. 18.06.2008 за № 5454;

- зняти заборону на відчуження нерухомого майна, а саме квартиру загальною площею 68, 2 кв.м., житловою площею 44,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек записи про обтяження цього майна;

- зобов`язати ПАТ «Мегабанк» повернути позивачеві оригінали правовстановлюючих документів на згадану вище квартиру, а саме свідоцтво на право власності на житло від 28.12.2006 та технічний паспорт, виданий «ВООБТІ».

Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.06.2008 між ОСОБА_3 та ВАТ «Мегабанк» був укладений кредитний договір № 60-01ПВ/2008, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 10 000 доларів США на строк з 18.06.2008 до 17.06.2018 включно зі сплатою відсотків у розмірі 15% річних.

Виконання зобов`язання за кредитним договором забезпечувалось іпотекою, про що банк уклав з ОСОБА_3 та майновими поручителями: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 договір іпотеки № 60-01ПВ/2008-з від 18.06.2008.

Предметом іпотеки є трикімнатна квартира АДРЕСА_2 , яка належить іпотекодавцям на праві власності.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору, банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.07.2013 позов ПАТ «Мегабанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь банку заборгованість за кредитним договором № 60-01ПВ/2008 від 18.06.2008 станом на 27.02.2013.

При примусовому виконанні рішення суду ОСОБА_3 погасив заборгованість в повному обсязі. Постановою Замостянського відділу ДВС м.Вінниця від 21.06.2018 виконавче провадження з виконання згаданого вище рішення суду було закінчене в зв`язку з повним його виконанням.

Таким чином, на підставі ст. 599 ЦК України, зобов`язання ОСОБА_3 за кредитним договором припинилось виконанням, проведеним належним чином, тому і припинилось право банку задовольнити за рахунок іпотеки заборгованість по кредитному договору від 18.06.2008.

З інформаційної довідки № 232727194 від 16.11.2020 позивач дізнався, що приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик В.В. на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, було накладено заборону на відчуження, до припинення іпотечного договору.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28 квітня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано припиненим договір іпотеки № 60-01ПВ/2008-з, укладений між ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик В.В. 18.06.2008 № 5454.

Скасовано державну реєстрацію іпотеки квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та державну реєстрацію обтяження даного майна іпотекою.

В решті вимог відмовлено. Стягнуто з ПАТ «Мегабанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1681, 60 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, АТ «Мегабанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Скарга мотивована тим, що позивачем невірно обрано спосіб захисту цивільного права, а саме замість визнання іпотеки такою, що припинена просить визнати договір іпотеки припиненим; відповідач не скористався визначеним законодавством України порядком зняття заборони відчуження нерухомого майна, а відразу звернувся до суду з позовом; позивачем не надано жодного доказу на підтвердження факту повного погашення заборгованості.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи вимоги позову про визнання припиненим договору іпотеки суд першої інстанції виходив з того, що належне виконання основного зобов`язання припинило іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки. Також суд прийшов до висновку, що після погашення заборгованості іпотекодержатель - АТ «Мегабанк» не виконав зобов`язання, визначеного ст. 4 Закону України «Про іпотеку» і не звернувся до державного реєстратора у встановлений строк із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки. Позовні вимоги про зобов`язання ПАТ «Мегабанк» повернути оригінали правовстановлюючих документів на квартиру та технічний паспорт задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено наявність спору між сторонами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України).

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Основне зобов`язання - це зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою (ст. 1 Закону України «Про іпотеку»).

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» визначений вичерпний перелік підстав припинення іпотеки, який має імперативний характер. Зокрема підставою припинення іпотеки є припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Таким чином, з моменту виконання боржником зобов`язань й прийняття виконання кредитором, припиняється існування прав і обов`язків сторін, що складають зміст конкретного зобов`язального правовідношення.

Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами у реалізації власником права розпорядження відповідним майном.

Такий правовий висновок сформований Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц та від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц.

Встановлено, що 18.06.2008 між ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 60-01ПВ/2008, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в сумі 10 000 доларів США на строк з 18.06.2008 по 17.06.2018, зі сплатою 15% річних.

У п.2.1. вказаного договору зазначено, що зобов`язання позичальника за договором забезпечуються нерухомим майном згідно з договором іпотеки.

Зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, комісійної винагороди та пені у разі прострочення платежів забезпечується всім належним позичальнику майном та коштами, на які може бути звернене стягнення в порядку, встановленому законодавством України (п.2.2. договору) (а.с. 9-15).

18.06.2008 між ОСОБА_3 , майновими поручителями: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ВАТ «Мегабанк» було укладено іпотечний договір № 60-01ПВ/2008-з від 18.06.2008, реєстр. № 5454.

Предметом іпотеки є трикімнатна квартира АДРЕСА_2 , яка належить іпотекодавцям на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Вінницької міської ради 28.12.2006, зареєстрованого в КП «ВООБТІ» за реєстр. № 1687/73983, реєст. книга № 727 від 15.02.2007 року (а.с. 21).

Договір забезпечує виконання ОСОБА_3 зобов`язання за кредитним договором №60-01ПВ/2008 від 18.06.2008 та за будь-якими додатковими договорами до нього, укладеними між іпотекодержателем та іпотекодавцем, згідно з умовами якого іпотекодержателем було надано боржнику кредит на споживчі цілі у розмірі 10 000 доларів США строком з 18.06.2018 зі сплатою 15% (п.1.1.договору).

У п.8.2. договору зазначено, що договір закінчує свою дію з припиненням основного зобов`язання та з інших підстав, передбачених законодавством (а.с.16-19).

У зв`язку із посвідченням вказаного договору іпотеки, приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик В.В. 18.06.2008 було накладено заборону на відчуження зазначеної квартири до припинення чи розірвання договору (а.с. 19).

ОСОБА_3 на період дії іпотечного договору № 60-01ПВ/2008-з від 18.06.2008 передав ВАТ «Мегабанк» наступні документи: свідоцтво про право власності на житло від 28.12.2006; технічний паспорт, виданий «ВООБТІ», що підтверджується атом приймання-передачі документів на нерухоме майно (а.с. 20).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.07.2013 в цивільній справі № 127/4639/13-ц позов ПАТ «Мегабанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , Сектору громадянства імміграції фізичних осіб Замостянського РВ УМВС у Вінницькій області про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором № 60-01ПВ/2008 від 18.06.2008 станом на 27.02.2013, яка складається з строкової заборгованості по кредиту 5 380 доларів США, що становить 43 002, 34 грн; простроченої заборгованості по основному боргу 2 258,36 доларів США, що становить 18 051,07 грн; простроченої заборгованості по відсотках 1 263,96 доларів США, що становить 10 102,83 грн; штрафу в розмірі 225,64 доларів США, що становить 1 803 грн, штрафу в розмірі 126,40 доларів США, що становить 1 010,32 грн. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь банку судовий збір в розмірі 739,69 грн (а.с. 22-27).

Вказане рішення набрало законної сили.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) вказано, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який набрав законної сили. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку.

Рішення про стягнення заборгованості було звернуто до примусового виконання. Під час здійснення виконавчих дій ОСОБА_3 на рахунок банку періодично сплачував кошти в рахунок погашення боргу по виконавчому листу у справі № 127/4639/13-ц, виданому Вінницьким міським судом Вінницької області, що підтверджується листом Замостянського відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮУ Вінницькій області (а.с. 28).

Замостянський ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області звернувся до ПАТ «Мегабанк» (лист №22302/15.2475/7 від 22.05.2018), який повідомив, що станом на 24.05.2018 залишок заборгованості за кредитним договором №60-01ПВ/2008 від 18.06.2008 складав 2024,36 доларів США та судовий збір - 736, 69 грн. (а.с. 29).

Дану суму ОСОБА_3 сплатив на рахунок ПАТ «Мегабанк» згідно квитанції № 2015_4 від 18.06.2018 (станом на 18.06.2018 2025 доларам США відповідає 53 288,97 грн. Судовий збір на користь банку - 736,69 грн., був сплачений ОСОБА_3 згідно квитанції № 2015_3 від 18.06.2018 (а.с. 47).

Постановою заступника начальника відділу Замостянського відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮУ Вінницькій області від 21.06.2018 було закінчено виконавче провадження № 52283191 з виконання виконавчого листа у справі №127/4639/13-ц, виданого 29.08.2013 Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованості в сумі 74 709,79 грн. (а.с. 31-32).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 16.11.2020 вказане нерухоме майно знаходиться під забороною (реєстр. № 7404939), зареєстрованою 18.06.2008 о 12:07:42 приватним нотаріусом ВМНО Рудик В.В. на підставі договору іпотеки від 18.06.2008, іпотекодержатель ВАТ «Мегабанк» (а.с. 49-50).

Встановивши факт повного виконання ОСОБА_3 основного зобов`язання за кредитним договором, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що внаслідок повного виконання зобов`язань боржником за кредитним договором іпотека припинилась.

Посилання АТ «Мегабанк» на те, що в ОСОБА_3 наявна заборгованість за кредитним договором №60-01ПВ/2008 від 18.06.2008 є безпідставними, оскільки, як встановлено вище, АТ «Мегабанк» в 2013 році реалізувало своє право на дострокове стягнення всієї заборгованості за кредитним договором та звернулося з відповідним позовом до суду.

Пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та штрафів, кредитор (банк), відповідно до приписів ч. 2 ст. 1050 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов`язання. Як встановлено з матеріалів справи, судове рішення про дострокове стягнення з ОСОБА_3 кредитної заборгованості виконане в повному обсязі, у зв`язку із чим зобов`язання боржника є припиненим.

Тому доданий до апеляційної скарги розрахунок заборгованості за кредитним договором №60-01ПВ/2008 від 18.06.2008 станом на 01.01.2021 є безпідставним та надуманим і не береться апеляційним судом до уваги.

Не впливають на правильні висновки суду посилання апелянта на те, що судом першої інстанції застосовано ч. 2 ст. 4 Закону України «Про іпотеку» в редакції, яка не була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, оскільки статтю 4 доповнено частиною другою згідно із Законом № 2478-VIII від 03.07.2018.

Виконавче провадження з виконання виконавчого листа у справі №127/4639/13-ц, виданого 29.08.2013 Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованості закінчено 21.06.2018.

На момент звернення до суду із даним позовом (25.11.2020) відповідачем так і не було вчинено дій щодо припинення іпотеки у зв`язку із повним погашенням боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою, а обов`язок в іпотекодавця щодо безпосереднього звернення до іпотекодержателя із заявою про припинення обтяження відсутній.

Безпідставним є твердження апелянта по незастосування судом першої інстанції ч. 3 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», оскільки вказаний закон визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна, а не нерухомого майна.

Враховуючи, що АТ «Мегабанк» заперечує щодо задоволення позову та, зокрема, факт щодо повного погашення позичальником боргу за кредитним договором (що є підставою для припинення іпотеки), не можна говорити про факт визнання банком права позивача на припинення іпотеки, на що останній наголошує в апеляційній скарзі.

Не приймаються до уваги також доводи апелянта з приводу неналежного способу захисту, оскільки Верховний Суд, розглядаючи справи за подібних правовідносин, погоджувався із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, які ухвалювали рішення про визнання договору іпотеки припиненим (постанови ВС від 30.09.2020 у справі №344/9401/16-ц, від 20.11.2020 у справі №337/5531/18, від 09.04.2021 у справі №727/239/20 тощо).

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права чи неправильно застосовано норми матеріального права.

При цьому апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, серія A № 303-A, параграф 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), рішення від 27 вересня 2001 року, № 49684/99, параграф 32).

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Мегабанк» залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 червня 2021 року.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

О.С. Панасюк