08 липня 2021 року м. Волноваха
Волноваський районний суд Донецької області
у складі: головуючого судді Чальцевої Т.В.,
за участю секретаря судового засідання Сєрих І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу 221/2558/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
23.04.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 17.10.1994 року. Зазначає, що в будинку також зареєстрована відповідач по справі ОСОБА_2 його дружина, але вона з 2019 року не проживає за зареєстрованим місцем проживанням по теперішній час. Місце проживання відповідача йому не відомо. Факт реєстрації відповідача у належному йому будинку також підтверджується домовою книгою
У зв`язку з чим, вважає, що відповідач втратила право на користування жилим приміщенням з тих підстав, що була відсутня у вказаному житлі більше ніж один рік, тому він звернувся до суду з даним позовом.
У судове засідання позивач не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог чинного законодавства, про причини неявки не повідомила, тому суд визнає причину неявки відповідача неповажною і вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, із постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Про те, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником жилого будинку АДРЕСА_1 підтверджується копією договору дарування від 17.10.1994 року, посвідченого секретарем Благодатненської селищної ради Волноваського району Донецької області Перцевою Г.М. (а.с. 8-9).
Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Волноваським РВ УМВС України в Донецькій області 24.11.1995 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 28.05.2002 року (а.с. 4-6).
Із наявної у матеріалах справи копії поквартальної картки на будинок АДРЕСА_1 вбачається, що у вказаному житловому будинку зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22.05.2002 року та ОСОБА_2 , 1970 р.н., з 17.01.2018 року (а.с. 11).
Згідно акту обстеження фактичного місця проживання від 20.04.2021 року вбачається, що ОСОБА_2 , 1970 р.н. не проживає з 2019 року в будинку АДРЕСА_1 (а.с. 12).
Згідно ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом при відсутності члена сім`ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.
Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідача більше одного року в будинку АДРЕСА_1 без поважних причин, своїх особистих речей в будинку вона не має, тому позов слід задовольнити.
На підставі ст.ст. 316, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст.19, 81, 89, 141, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовими заявами відповідачів, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Чальцева