Справа № 369/9649/21
Провадження №2-з/369/49/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі судді Янченка А.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

14.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з заявою про забезпечення позову, в якій просив суд накласти арешт на рухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме автомобіль номерний знак НОМЕР_2 , марки КІА Sportage, 2008 року випуску, свідоцтво НОМЕР_3 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №135698 від 10.03.2021 року, водій ОСОБА_2 27.02.2021 року о 19 год. 38 хв. в м. Києві по пр. Відрадний, керуючи транспортним засобом «Кіа Спортедж», здійснив зіткнення з автомобілем «Опель», і не дочекавшись прибуття працівників поліції, місце ДТП залишила, чим порушила вимоги п. 2.10 а, 2.10 ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Крім того заявник посилається на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 21 травня 2021 року справа №760/5945/21 (провадження 3/760/3484/21) в якій було зазначено, що: «Після зупинки перед пішохідним переходом його автомобіль разом з винуватцем знаходилось паралельно один одного. Після чого водій вказаного транспортного засобу продовжувала рух та спричинила ДТП (зламавши ліве дзеркало, подряпавши ліву частину авто - двері та ліве крило), після чого зникла з місця ДТП, рапортом поліцейської р №5 б№3 п№1 УПП в м. Києві ДПП Журавльової А. від 27.02.2021 відповідно до якого (зі слів заявника) рухаючись на автомобілі «Опель», в крайньому лівому ряді, був змушений з`їхати в правий ряд, через різкий маневр авто хюндай, колір золотистий, д/з, яке рухалось з лівої сторони та скоїло з ним зіткнення, та пошкодило авто. На місці також був свідок, який бачив дане ДТП на ім`я ОСОБА_3 ; письмовими поясненнями свідка; протоколом огляду транспортного засобу від 10.03.2021 о 10.45 год. в присутності водія автомобіля «Кіа Спортедж» В00503СМ ОСОБА_2 та зафіксованими фотокартками пошкоджень автомобілів».

Таким чином заявник вважає, що він не може знати про матеріальний стан та відомості про доходи ОСОБА_2 та вважає, що в подальшому вона, як особа, яка відповідно до постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 21 травня 2021 року справа №760/5945/21 (провадження 3/760/3484/21) визнана винною у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, буде намагатись уникнути відшкодування завданої йому та його дружині матеріальної та моральної шкоди.

Вважає дані обставини достатніми для задоволення заяви.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, додані до неї матеріали та матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 3-7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заявником у своїй заяві не зазначено, з якими позовними вимогами він має намір звернутись до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Всупереч наведеним вимогам заявником не зазначено, який характер спору виник між сторонами, а тому суд позбавлений можливості встановити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати ОСОБА_1 , позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого королівства") положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, до яких, зокрема, належить накладення арешту на активи, які є предметом спору.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Оскільки заявником не зазначено з якими саме вимогами він планує звернутись, то суд позбавлений можливості встановити співмірність цих вимог виду забезпечення позову.

Таким чином, заявником не наведено і судом не встановлено, що невжиття таких заходів забезпечення позову про які ним заявлено, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Також зважаючи на наведені норми, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд насамперед має дослідити, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є така небезпека реальною, та чи співмірні запропоновані заходи забезпечення позову позовним вимогам. При цьому єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є ризик ускладнення виконання або неможливості виконання рішення суду у справі.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

За таких обставин, аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, яких заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд приходить до висновку, що вказана заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки на даний час судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, а також заявником належним чином не обґрунтовано свої вимоги щодо забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу підписано 15.07.2021 року

Суддя А.В. Янченко