ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/136/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Заставенко М.О.,

з секретарями судового засідання Долею М.А., Проценко Я.Б.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, звернувся до суду із позовом, в якому просив:

-Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 та передати ключі від цієї квартири;

-ОСОБА_6 і ОСОБА_5 права користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 ;

-ОСОБА_7 і ОСОБА_5 з жилого приміщення - квартири АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири від 03.07.2015, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Отрок Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2252. Після укладення вказаного договору дарування відповідач ОСОБА_3 припинив своє право власності на вказану квартиру та повідомляв, що після дарування квартири він зніметься з реєстрації місця проживання та зареєструється за своїм місцем постійного проживання та місцем проживання своєї сім`ї: АДРЕСА_2 . Однак відповідач не знявся з реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 та без дозволу позивача зареєстрував у квартирі ще і свого малолітнього сина ОСОБА_5 . Відповідачі не проживали у квартирі до 2019 року, коли у травні ОСОБА_9 незаконно, безпідставно захопив квартиру позивача, зламав замки, проник до квартири та не пускає позивача до власного житла, погрожуючи розправою. Участі в утримання квартири ОСОБА_9 не приймав, також не займався облаштуванням квартири. Будь-яких усних чи письмових домовленостей між позивачем та відповідачами стосовно їх реєстрації та проживання у квартирі не існує. Позивач неодноразово звертався до поліції з приводу не допуску його до власної квартири, погроз та нанесення йому тілесних ушкоджень з боку відповідача. Це підтверджується копією обвинувального акта по обвинуваченню ОСОБА_1 . Ці обставини є перешкодами для власника у вільному доступі до квартири, без чого неможливе вільне володіння та користування майном. Вказані перешкоди чинить саме відповідач ОСОБА_3 . Місце проживання відповідача ОСОБА_3 у цій квартирі зареєстровано на підставі набуття права власності на цю квартиру згідно свідоцтва про право власності на квартиру серія НОМЕР_1 від 23.09.1998 року. Після втрати права власності на квартиру відсутні підстави для проживання ОСОБА_3 у цій квартирі, бо реєстрація місця проживання є похідною від права на об`єкт нерухомості, за яким місце проживання зареєстроване. Цивільним законодавством не передбачено підстав для збереження за відповідачем ОСОБА_3 права користування вказаною квартирою після відчуження квартири. ОСОБА_3 був власником, а не наймачем квартири до часу відчуження квартири. Хоча ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 , однак ніякого спільного господарства вони не вели, разом не проживали, не були пов`язані спільними права і обов`язками. Принаймні за п`ять років до укладення договору дарування квартири ОСОБА_3 не жив у цій квартирі, а жив із ОСОБА_10 , із якою у них у 2010 році народився син ОСОБА_11 . Способом захисту цивільних прав ОСОБА_1 є позбавлення відповідачів права користування житловим приміщенням. Отримання такого рішення суду необхідне для зняття з реєстрації місця проживання відповідачів, що ніяким чином не перешкоджатиме здійсненню їх прав та інтересів, а також їх виселення із квартири.

Відповідач ОСОБА_3 у відзиві посилався на те, що вказаний договір дарування квартири він заключив під сильним психологічним тиском дружини ОСОБА_12 і ОСОБА_1 . Вважає себе власником спірної квартири, бо він її купив у 1998 році. Стверджував, що не створює позивачу перешкоди в користуванні спірною квартирою, оскільки зі своєю сім`єю, яка складається із шести осіб, в тому числі четверо неповнолітніх дітей, займає технічний поверх під літерою "А" над спірною квартирою, площею 58,9 кв.м, що підтверджується поповерховим планом Київського БТІ від 28.09.1999 року. та проживає там з 23.05.2019 року постійно. На думку ОСОБА_3 , користування ним та членами його сім`ї технічним поверхом над спірною квартирою не перешкоджатиме ОСОБА_1 користуватись квартирою. Повідомив, що хоче проживати із членами сім`ї на технічному поверсі, а у спірній квартирі користуватись туалетом, ванною, кухнею. Також відповідач зазначив про те, що вказаний договір дарування квартири не був спрямований на реальне передання квартири у власність позивачу, про що свідчить те, що оригінал договору знаходиться у відповідача. У разі задоволення позовних вимог він і його діти будуть позбавлені житла, чим будуть порушуватися їх житлові права. Під час розгляду справи у суді повідомив, що змінив замки в квартирі, проживає в квартирі разом з малолітнім сином ОСОБА_13 , позивач в квартирі не проживає, ключі від квартирі позивачу не передавав.

Заяви, клопотання сторін.

28.01.2020 відповідачем подано відзив на позовну заяву.

11.02.2020 представник позивача ОСОБА_2 подав клопотання про витребування доказів, заяву про виклик свідків.

11.02.2020 позивачем подана заява про зміну предмету позову.

28.02.2020 відповідачем подано до суду відзив на заяву про зміну предмету позову.

02.03.2020 позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову.

05.10.2020 представник позивача заявив клопотання про витребування доказів, клопотання про застосування заходів процесуального примусу до приватного нотаріуса Погорєлова Б.С.

08.12.2020 представник позивача ОСОБА_2 подав клопотання про витребування доказів.

Процесуальні дії у справі.

19.08.2019 ухвалою Дарницького районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Залучено до участі у справі в якості третьої особи Службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації.

11.02.2020 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 про витребування доказів. Витребувано з Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації витяг з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у квартирі АДРЕСА_1 та копії документів, на підставі яких було зареєстровано місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (19.01.2001), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (21.07.2017) в квартирі АДРЕСА_1 . Витребувано від Дарницького районного відділу Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області копії документів, на підставі яких було зареєстровано місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) в квартирі АДРЕСА_1 . Витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Погорєлова Броніслава Сергійовича копію нотаріально посвідченої 10.08.2018 р. заяви ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої в реєстрі за № 1611.

Також 11.02.2020 протокольною ухвалою суду прийнято заяву про зміну предмету позову, частково задоволено клопотання про допит свідків.

02.03.2020 ухвалою суду задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову. Заборонено Дарницькій районній в місті Києві державній адміністрації реєструвати місце проживання/перебування будь-яких осіб у квартирі АДРЕСА_1 .

05.10.2020 ухвалою суду витребувано від Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації витяг з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

05.10.2020 протокольною ухвалою Дарницького районного суду м. Києва закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті. Також відмовлено у задоволенні клопотання про застосування заходів процесуального примусу до приватного нотаріуса Погорєлова Б.С.

08.12.2020 ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Стеценка Ю.В. про витребування доказів.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири, укладеного 03.07.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Отрок Н.В. 03.07.2015 року та зареєстровано в реєстрі за №2252 (а. с. 13-14 том 1)

У вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_3 з 19.01.2001 та ОСОБА_5 з 21.07.2017, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади м. Києва (а. с. 167 том 1).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.03.2019 по справі № 753/2162/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_12 , третя особа: Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позов ОСОБА_1 задоволено, визнано ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням: АДРЕСА_3 .

З договору оренди жилого приміщення від 14.04.2017 вбачається, що ОСОБА_3 у період до 13.04.2018 разом з дітьми та дружиною проживав за адресою: АДРЕСА_4 (а. с. 97 - 99 том 1).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_14 вказано мати - ОСОБА_15 (а. с. 117 том 1).

Однак у заяві до органу ДМС про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини є згода законного представника ОСОБА_13 - матері ОСОБА_10 на реєстрацію місця проживання дитини (а. с. 168 том 1).

Вказане свідчить про те, що мати дитини не надавала свою згоду на реєстрацію місця його проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Також під час розгляду справи в суді встановлено, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 існують неприязні відносини, про що свідчать надані до суду численні звернення до поліції та відкриті кримінальні провадження.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 повідомив, що знайомий із ОСОБА_1 і ОСОБА_3 . У кінці травня 2019 року до нього звернувся ОСОБА_3 , попросив умовити ОСОБА_1 , аби той дозволив йому зайти до квартири АДРЕСА_1 , забрати особисті речі, щоб продати, бо начебто мав їхати на роботу до Баку. ОСОБА_3 не мав ключів від цієї квартири. У той час відносини між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 були поганими, ОСОБА_1 не хотів спілкуватись із ОСОБА_3 . Свідок погодився, поговорив із ОСОБА_1 , щоб той пустив ОСОБА_3 до вказаної квартири. Потім дізнався від ОСОБА_1 , що коли останній 23.05.2019 пустив ОСОБА_3 до квартири АДРЕСА_1 , той силою захопив квартиру, виштовхав із неї ОСОБА_1 , змінив замки вхідних дверей і не допускає туди ОСОБА_1 . Свідок неодноразово приходив разом із ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , аби той пустив до квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 відмовляв у цьому ОСОБА_1 16.11.2019 свідок був присутній разом із працівниками поліції і невідкладної медичної допомоги у квартирі АДРЕСА_1 , коли ОСОБА_3 запросив ОСОБА_1 і наніс йому тілесні пошкодження, не випускав останнього із квартири.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона являється дружиною відповідача ОСОБА_3 та матір`ю малолітнього відповідача ОСОБА_5 вказала, що у 2014 році зареєструвала шлюб із ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 народила доньку. На той час разом з чоловіком і ще трьома неповнолітніми дітьми проживала за адресою: АДРЕСА_2 . Разом із братом ОСОБА_10 вона є співвласниками цієї квартири. У травні 2019 року ОСОБА_3 зловживав алкогольними напоями і вів себе агресивно. Із пологового будинку її забрав брат. Вона не хотіла проживати із ОСОБА_3 . Брат орендував для неї квартиру у м. Острі Чернігівської області, це було зроблено потайки від ОСОБА_3 . Вони з братом та новонародженою дитиною прибули до квартири АДРЕСА_5 , де застали ОСОБА_3 у стані сп`яніння. ОСОБА_10 попросив ОСОБА_3 залишити квартиру. Той пішов з квартири і більше там не проживав, куди ОСОБА_3 пішов жити, свідку було невідомо. Вона разом із дітьми поїхала до орендованого житла, де вони разом з дітьми проживали до середини літа 2019 року, поки їх не знайшов ОСОБА_3 і вмовив разом проживати у квартирі АДРЕСА_1 . Вони почали проживати у цій квартирі, пізніше свідку стало відомо, що власник квартири ОСОБА_1 не надавав дозволу на їх проживання у цій квартирі, ОСОБА_3 силою захопив цю квартиру, перешкоджав ОСОБА_1 у доступі до квартири, не давав ключі. Неодноразово бачила, як приходив ОСОБА_1 , просив надати доступ до квартири, а ОСОБА_3 відмовляв у цьому. Також пояснила, що внаслідок реєстрації шлюбу із ОСОБА_3 у 2014 році вона змінила прізвище з ОСОБА_17 на ОСОБА_18 , але паспорт не поміняла, зробила це лише 03.02.2020. Після народження ОСОБА_13 відносини із ОСОБА_3 були погані. Два тижні після народження ОСОБА_13 вона із ним проживала у соціальній квартирі. Отриманням свідоцтва про народження ОСОБА_13, реєстрацією місця його проживання займався ОСОБА_3 , свідок не могла цим займатись, бо вона не поміняла паспорт після зміни прізвища, яке обрала впри реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 .

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно ч. 1 ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканність житла.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 1 і 3 ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

У відповідності зі ст. 316, ст. 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Змістом права власності є право особи на володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається з законних підстав, зокрема, з правочинів.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності виникає з моменту його державної реєстрації.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

На даний час позивач як власник квартири має всі права власника, в тому числі і всі права, які є похідними від права власності, зокрема, право вільного користування та володіння своїм майном.

Таким чином, позивач має всі передбачені законом права вимагати усунення будь-яких порушень права власності. ОСОБА_3 не має права чинити власникові перешкоди у володінні та користуванні належним йому майном, в тому числі у вільному доступі до квартири, користування нею.

У судовому засіданні ОСОБА_3 визнав, що може надати ключі позивачу, визнав, що ОСОБА_1 не може потрапити до квартири, бо у нього нема ключів, що свідчить про перешкоди у вільному користуванні власністю, а отже наявні підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 та зобов`язання ОСОБА_3 передати ОСОБА_1 ключі від вказаної квартири.

Згідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Незважаючи на те, що ОСОБА_3 являється батьком ОСОБА_1 , однак вони не проживають однією сім`єю, між ними постійно виникають конфлікти, що підтверджується матеріалами справи, волі ОСОБА_1 , як власника квартири, на проживання ОСОБА_3 у спірній квартирі не було, тому ОСОБА_3 не має права користуватись квартирою без дозволу ОСОБА_1 . Місце проживання малолітнього ОСОБА_13 було зареєстроване за місцем реєстрації місця проживання його батька ОСОБА_3 . Отже, реєстрація місця проживання ОСОБА_13 є похідною від місця проживання ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що після відчуження квартири ОСОБА_3 там не проживав, бо там проживала його колишня дружина ОСОБА_12 , що підтверджується рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.03.2019 року по справі № 753/2162/18.

Відповідно до ч. 4 ст. 311 ЦК України, фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 4 ст.9 ЖК УРСР, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Також, у частині 3 статті 98 ЖК УРСР встановлено, що тимчасові жильці зобов`язані на вимогу власника будинку негайно звільнити приміщення, яке вони займають. У разі відмови в цьому, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЖК УРСР, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Відповідно до ч.3 ст. 116 ЖК УРСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Тобто, положення статей 98, 116 ЖК УРСР передбачають підстави виселення, зокрема тимчасових жильців, оскільки після того, як вони позбулись права власності, вони стали тимчасовими жильцями.

Згідно Постанови Верховного Суду від 25 липня 2018 року по Справі № 638/13030/13-ц, колегією суддів зроблено наступні висновки: «У справі, яка є предметом перегляду, врахувавши, що припинення права користування житлом у колишнього власника, тягне за собою втрату його членами сім`ї права користування житлом, місцевий суд дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для виселення відповідачів. Право користування житлом для членів сім`ї власника може виникати та існувати лише за умови, якщо особа, членами сім`ї якої вони є, сама володіє правом власності на житло.»

Колишній власник спірної квартири ОСОБА_3 втратив право власності та відповідно й право користування та розпорядження жилим приміщенням, а, отже, у нього відсутні правові підстави для проживання у квартирі. Крім того, судом встановлено, що відповідач тривалий час не проживав у спірній квартирі, що підтверджується як письмовими доказами так і показами свідків. Тому суд вважає наявними підстави для виселення ОСОБА_3 та його малолітнього сина з квартири, та зобов`язання передати ключі від квартири.

Твердження відповідача ОСОБА_3 про те, що договір дарування квартири був фіктивним, суд не приймає до уваги, оскільки вказаний договір чинний, його не було визнано недійсним.

Посилання відповідача на те, що він разом з дитиною проживає на технічному поверсі над квартирою позивача повністю спростовується матеріалами справи.

Вимоги в частині позбавлення відповідачів права користування житловим приміщенням, задоволенню не підлягають, оскільки відповідачі проживають в квартирі без правив підстав, тобто такого права у відповідачів не існує, та ефективним та достатнім способом захисту порушеного права є саме виселення з житлового приміщення.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Стороною позивача до закінчення судових дебатів було зроблено заяву про намір надати докази витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення, тому суд вважає за доцільне розгляд питання щодо розподілу судових витрат призначити у судове засідання, роз`яснивши право у встановлений законом п`ятиденний строк після ухвалення рішення судом подати докази щодо розміру понесених ним судових витрат.

Керуючись ст. ст. 2, 5-7, 10-12, 76-83, 258, 259, 263, 265, 274-279, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_3 .

Зобов`язати ОСОБА_3 передати ОСОБА_1 ключі від квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з квартири за адресою: АДРЕСА_3 без надання іншого житлового приміщення.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 08.07.2021 о 09.00 год.

Встановити строк ОСОБА_1 для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до 23.06.2021.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт НОМЕР_3 , адреса реєстрації - АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_4 , адреса реєстрації - АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації - АДРЕСА_3 .

Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, м. Київ, вул. Ялтинська, 14.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О. Заставенко

Повний текст рішення складено 06.07.2021.