№ 201/2320/21
провадження 2/201/1765/2021
УХВАЛА

11 березня 2021 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недостовірною та такою, що порушує честь, гідність, ділову репутацію інформації, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла вище вказана справа. По справі постановлялися різні судові рішення.

Вказану справу було розподілено автоматизованою системою документообігу суду для розгляду судді Антонюку О.А. та передано канцелярією суду судді 11 березня 2021 року.

Перевіривши матеріали справи, вважаю за необхідне заявити самовідвід за наступних підстав.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Статтею 39 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, існування безсторонності повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

У п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

В той же час, відповідно до Висновку № 1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001 суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Самовідвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Так, у провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувало кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, в якому одним з потерпілих являється ОСОБА_2 , судовий розгляд якого здійснювався колегією суддів, серед яких був суддя ОСОБА_3 та який заявив у справі самовідвід посилаючись на те, що у даному кримінальному провадженні потерпілим являється ОСОБА_2 , який неодноразово безпідставно, негативно та принизливо висловлювався на адресу судді Антонюк О.А., що свідчить про явну зневагу та упередженість, а тому з метою усунення сумнівів у неупередженості судді він просив прийняти його самовідвід.

Ухвалою від 15 вересня 2016 року заяву про самовідвід судді у кримінальному проваджені було задоволено.

В зв`язку з вищезазначеним, колегія суддів Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в порядку ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» 30 січня 2017 року повідомила Вищу Раду Правосуддя та Генерального прокурора України про втручання з боку ОСОБА_2 в діяльність суддів ОСОБА_4 , Ткаченко Н.В. та Демидової С.О. при здійсненні правосуддя у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно з рішенням Вищої Ради Правосуддя від 22 лютого 2018 року № 588/0/15-18 вбачається, що 21 лютого 2017 року Дніпропетровською місцевою прокуратурою № 2 до ЄРДР внесені відомості та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000012 за ч. 1 ст. 376 КК України за фактом втручання в професійну діяльність з метою перешкодити виконанню службових обов`язків.

Положеннями ст. 3 Європейського статуту судді визначено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким, як неупереджений.

В численних рішеннях ЄСПЛ («Бочан проти України», «Білуха проти України», «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії») Європейський суд наголошує на безсторонності (неупередженості) суддів під час розгляду справ в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції, яка визначається враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного суду, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, чи забезпечував сам суд достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Враховуючи, що ОСОБА_2 під час розгляду кримінального провадження створив негативне ставлення до колегії суддів, поширює негативний імідж суддів Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, неодноразово організовував мітинги та пікетування біля приміщення суду та створював цим уяву у присутніх про продажність суддів, що вони порушують діюче законодавство та інше. З метою усунення будь-яких сумнівів у об`єктивності і неупередженості в очах суспільства та з інших підстав, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36, ст. 39 ЦПК України заявити по даній цивільній справі самовідвід.

Частиною першою статті 41 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 39, 41 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

По цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недостовірною та такою, що порушує честь, гідність, ділову репутацію інформації, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди - заявити самовідвід.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недостовірною та такою, що порушує честь, гідність, ділову репутацію інформації, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди передати до канцелярії суду для виконання вимог ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до ст. 353 ЦПК України вказана ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.А Антонюк