УХВАЛА

15 березня 2021 року

м. Київ

справа № 554/2831/18

провадження № 61-3759ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 05 листопада

2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 01 лютого

2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, який уточнила в лютому 2020 року, та просила визнати об`єктами спільної сумісної власності сторін грошову суму у загальному розмірі 405 527,49 грн та автомобіль марки «Geely Emgrand 7» вартістю 186 110,22 грн; стягнути на її користь з відповідача 299 177,32 грн - 1/2 частини вартості спільного майна подружжя.

02 липня 2018 року ОСОБА_1 подав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про визнання шлюбу, укладеного між ним та ОСОБА_1 22 листопада 2013 року та розірваного 21 листопада

2017 року, недійсним з моменту укладення.

Рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 05 листопада 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано об`єктами спільної сумісної власності

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 206 716,93 грн, що знаходилися на депозитному рахунку у ПАТ «Акцент-Банк» (А-Банк), відкритому на ім`я ОСОБА_1 ; автомобіль марки «Geely Emgrand 7», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , вартістю 186 110,22 грн, а всього майна на загальну суму 392 827,15 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/2 частини вартості спільного майна подружжя, що становить 196 413,58 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 05 листопада

2020 року залишено без змін.

05 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 05 листопада 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року, яка не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги визначені статтею 392 ЦПК України.

Зокрема, пунктом 6 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

У мотивувальній частині касаційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувані судові рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення 1/2 частини від 200 000,00 грн, які відповідно до укладеного ОСОБА_1 договору від 15 травня

2017 року зберігалися на рахунку АТ КБ «ПриватБанк» ним не оскаржуються, однак у прохальній частині касаційної скарги ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувані судові рішення у повному обсязі та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суддів.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 необхідно уточнити вимоги прохальної частини касаційної скарги щодо оскаржуваних ним судових рішень та надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору, оскільки є особою з інвалідністю другої групи.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Враховуючи викладене, заявнику необхідно надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону або документи, що підтверджують сплату судового збору.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 05 листопада

2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 01 лютого

2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 15 квітня

2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська