Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3303/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., представник позивача Дорош І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про зняття з реєстраційного обліку та визнання особи такою, що втратила право користування майном,

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (ухвалою суду замінено на Акціонерне товариство Альфа-Банк (А.С. 54-61, 65-66)) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про зняття з реєстраційного обліку та визнання особи такою, що втратила право користування майном.

Позовні вимоги мотивує тим, що згідно ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» AT «Укрсоцбанк» було оформлено право власності на двокімнатну квартиру, загальною пощею 39,4 кв.м., житлова площа 27,0 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належала на праві власності ОСОБА_1 .

Правовою підставою для реєстрації права власності AT «Укрсоцбанк» на нерухоме майно, є відповідне застереження в п.п. 5.3 Договору іпотеки від 10.04.2008 року, яке передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.06,2019 р. № 168988353, було зареєстровано право власності за AT «Укрсоцбанк», а саме на: двокімнатну квартиру, загальною пощею 39,4 кв.м., житлова площа 27,0 кв.м. яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

За зазначеною адресою зареєстрована ОСОБА_1 , яка в добровільному порядку звільняти місце реєстрації відмовляється та не бажає знятись з реєстраційного обліку.

Позивач зазначає, що проживання та реєстрація у вищезазначеній квартирі перешкоджає власнику користуватися та розпоряджатися нерухомим майнома тому просить визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування двокімнатною квартирою, за адресою: АДРЕСА_1 та зняти останню з реєстраційного обліку за зазначеною адресою.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданнні позовні вимоги підтримав та просив задоволити з підстав наведегних у позові на користь АТ "Альфа Банк".

Відповідач ОСОБА_1 та її представники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з"явилися. Неявка адвоката Печунка В.О. в судове засідання з причин зайнятості в інших судових справах, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 без поважних причин не зявились в судове засідання, не є підставою для повторного відкладення судового розгляду справи, відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що AT «Укрсоцбанк» було оформлено право власності на двокімнатну квартиру, загальною пощею 39,4 кв.м.. житлова площа 27,0 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належала на праві власності ОСОБА_1 (а.с.5-9).

Правовою підставою для реєстрації права власності AT «Укрсоцбанк» на нерухоме майно, є відповідне застереження в п.п. 5.3 Договору іпотеки від 10.04.2008 року, яке передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання(а.с.5-6).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.06,2019 р. № 168988353, було зареєстровано право власності за AT «Укрсоцбанк», а саме на двокімнатну квартиру, загальною пощею 39,4 кв.м., житлова площа 27,0 кв.м. яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

За зазначеною адресою зареєстрована ОСОБА_1 , яка в добровільному порядку звільняти місце реєстрації відмовляється та не бажає знятись з реєстраційного обліку (а.с.37,38).

Реєстрація відповідача у квартирі належній позивачу, порушує права та законні інтереси, обмежує право розпоряджання власним майном (а.с.10).

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У пункті 33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі N 761/5115/17 (провадження N 14-391цс19) вказано, що: "одним зі способів захисту права користування майном є припинення дії, яка це право порушує (пункт 3 частини другої статті 16 ЦК України), - усунення перешкод у здійсненні права користування майном (негаторний позов). Підставою для подання такого позову є вчинення перешкод правомірній реалізації речового права. Цей спосіб захисту може використати не тільки власник майна, але й особа, яка відповідно до закону або договору має право користування ним, зокрема і у випадку, коли перешкоди у здійсненні зазначеного права чинить власник майна".

Зважаючи на те, що сутність негаторного позову полягає в усуненні порушення, яке триває і має місце на момент звернення з позовом до суду, з огляду на, що з таким позовом особа може звернутися в будь-який час поки існують правовідносини та правопорушення.

Так, Пленум Верховного Суду України у постанові "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12 квітня 1985 року №2 підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).

З огляду на підстави заявленого позову, застосуванню підлягають положення статей 391, та глави 32 "Право користування чужим майном" ЦК України, оскільки застосування до регулювання житлових відносин положень ЖК Української РСР, прийнятого 30 червня 1983 року не відповідає реаліям сьогодення та змісту нинішніх суспільних відносин. Натомість ЦК України є кодифікованим актом законодавства, який прийнято пізніше, а тому темпоральна колізія норм права має вирішуватися саме на користь норм ЦК України (правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 13 жовтня 2020 року у справі N 447/455/17 (провадження N 14-64цс20).

У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України), і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону (ч.1 ст. 319 ЦК України).

Право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном передбачено ст.391 ЦК України.

Згідно з положеннями ст.ст. 319 ч.1, 321 ч.1, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Тому підстав, за якими б за відповідачем зберігалось право користування жилим приміщенням, в судовому засіданні не встановлено.

Згідно з ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч.1 ст. 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З врахуванням встановлених обставин, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265, 267, 268, 279, 280, 284, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , такою, що втратила право користування двокімнатною квартирою, загальною площею 39.4 кв.м., житлова площа 27,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 з двокімнатної квартири, загальною площею 39.4 кв.м., житлова площа 27,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк

Повний текст рішення

складено 22.06.2021 року