Справа № 466/6662/20 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 22-ц/811/1155/21 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Сеньків Х.І.,

без участі сторін, розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 січня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ «КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 10 жовтня 2008 року.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з врахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 15 червня 2020 року допустив заборгованість у розмірі 10513,87 грн., з яких: 7793,06 грн. заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 7793,06 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2720,81 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

З урахуванням наведеного просили стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 10 жовтня 2008 року у розмірі 10513,87 грн., а також судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 15 січня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржили Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк».

В апеляційній скарзі посилаються на те, що суд першої інстанції безпідставно не стягнуто в їхню користь заборгованість за фактично використаним кредитним лімітом, використання якого підтверджено випискою по рахунку та розрахунком заборгованості, що подані додатками до позовної заяви.

Стверджують, що Банком було подано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», що підписана особисто позичальником 10 жовтня 2008 року, з якої вбачається, що сторонами письмово погоджено всі істотні умови кредитування, що сформували складові заборгованості, щодо якої Банком заявлено вимоги про стягнення.

Звертають увагу на те, що відповідачем ці докази не спростовані, а судом не наведено мотивації на спростування розрахунку заборгованості для відхилення заявленого позову.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 24 червня 2021 року, є дата складення повного судового рішення 05 липня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують суму наданого ОСОБА_1 кредитного ліміту та видачу кредитної картки «Універсальна».

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ «КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 10 жовтня 2008 року.

Згідно зі ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник обв`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» зазначало, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10 жовтня 2008 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

На підтвердження укладення кредитного договору та наявності у відповідача ОСОБА_1 заборгованості за вказаним договором, позивачем АТ КБ «ПриватБанк» було надано суду першої інстанції розрахунок заборгованості за кредитним договором, копію анкети-заяви № б/н від 10 жовтня 2008 року, копію витягу з Умов та правил надання банківських послуг, копію довідки про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка «Універсальна», 30 днів пільгового періоду, підписану Коляджином П.З.

Підписана ОСОБА_1 . Довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду, серед інших істотних умов кредитування містить умови щодо розміру базової відсоткової ставки в місяць, а також за такою сторонами обумовлено розмір та порядок нарахування пені та штрафів за прострочення сплати заборгованості за кредитним договором.

В цій довідці зазначено, що з прикладами використання кредитних коштів, відповідач ознайомлений (арк. спр. 21).

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 не оспорював умови кредитування та отримання ним встановленого банком розміру кредитного ліміту.

Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було.

З урахуванням наявності в матеріалах справи зазначених вище анкети-заяви № б/н від 10 жовтня 2008 року та довідки, підписаної позичальником, апеляційний суд доходить висновку про обізнаність відповідача з умовами кредитування, зокрема, з розміром відсоткової ставки за процентами

Отже, позивачем доведено, що з моменту підписання відповідачем анкети-заяви між банком та ним укладено кредитний договір шляхом приєднання до запропонованого банком договору, а також доведено, що відповідач був повідомлений про умови кредитування, в тому числі про відсоткову ставку за користування кредитними коштами.

З наданих розрахунків заборгованості, якими позивач обґрунтовував свої вимоги вбачається, що станом на 15 червня 2020 року ОСОБА_1 допустив заборгованість у розмірі 10513,87 грн., з яких: 7793,06 грн. заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 7793,06 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2720,81 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

З матеріалів справи встановлено, що у заяві-анкеті від 10 жовтня 2008 року, підписаній сторонами, зазначена базова процентна ставка за кредитом у розмірі 3% на місяць на залишок заборгованості.

Крім цього, у довідці про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду, з якою був ознайомлений позичальник ОСОБА_1 , про що свідчить проставлений ним підпис, зазначено, що базова відсоткова ставка становить 3 % в місяць.

Базова ставка кредитування у розмірі 3 % в місяць становить 36 % річних (3 % х 12 місяців).

За наведених обставин, позовну вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та заборгованість за процентами за користування кредитом належить задовольнити та стягнути таку з ОСОБА_1 ..

Пунктом другим частини першої ст. 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 382 ЦПК України, передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи встановлено, що при поданні позову АТ КБ «ПриватБанк» сплачено 2102 грн. судового збору (арк. спр. 39) та 3153 грн. (арк. спр. 79) сплаченого судового збору банком за подання апеляційної скарги.

Враховуючи те, що позовні вимоги апеляційним судом задоволено повністю, всього з відповідача ОСОБА_1 в користь АТ КБ «ПриватБанк» належить стягнути 5255 грн. судових витрат.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 375, ст.ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»задовольнити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 січня 2021 рокута ухвалити нове рішення.

Позов АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 10 жовтня 2008 року в сумі 10513 гривень 87 копійок, що складається із заборгованості за кредитом - 7793 гривень 06 копійок, заборгованість за простроченими відсотками 2720 гривень 81 копійка.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 5255 гривень судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 05 липня 2021 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.