П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 221/2867/20

Номер провадження 22-ц/804/1377/21

24 червня 2021 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.

суддів -Биліни Т.І., Пономарьової О.М.

за участю секретаря Сидельнікової А.В.

сторони:

заявник - ОСОБА_1

заінтересована особа - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 25 серпня 2020 року, ухвалене у складі судді Писанець Н.В.,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У квітні 2020 року ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Заява мотивована тим, що мати заявниці ОСОБА_5 з 1977 року проживала однією сім`єю з ОСОБА_6 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Від спільного життя у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_2 19 лютого 2001 року мати заявниці та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб. Після смерті матері, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 забрала вітчима ОСОБА_6 проживати до себе в будинок АДРЕСА_2 , оскільки він не міг проживати сам, а ІНФОРМАЦІЯ_3 останній помер. Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина у виді його частки в будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 6,760 га, що розташована на території Ольгинської селищної ради Волновасього району Донецької області. Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_6 є його син ОСОБА_2 , який 10 квітня 2020 року в нотаріальній конторі відмовився від належної йому спадщини за законом на користь заявниці. ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу Степанищенко О.М. з метою подання заяви про прийняття спадщини після смерті вітчима ОСОБА_6 , однак нотаріус роз`яснив їй, що вона, як особа, яка претендує на спадщину, повинна довести факт, що проживала зі спадкодавцем більше п`яти років на час відкриття спадщини.

З врахуванням викладеного, ОСОБА_1 просила суд встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_6 однією сім`єю не менш як п`ять років з січня 2012 року до часу відкриття спадщини, що залишилась після його смерті.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 25 серпня 2020 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини задоволено. Встановлено факт постійного проживання не менш як п`ять років з січня 2012 року до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у смт. Ольгинка, Волноваського району, Донецької області.

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 02 жовтня 2020 року виправлено допущену описку в рішенні суду від 25 серпня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання зі спадкоємцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Додано у другому абзаці резолютивної частини рішення словосполучення «однією сім`єю», а саме: Встановлено факт постійного проживання однією сім`єю не менш як п`ять років з січня 2012 року до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у смт. Ольгинка, Волноваського району Донецької області.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що заявницею доведено належними та допустимими доказами факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_6 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 через свого представника - адвоката Лісодіда О.В., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила оскаржуване рішення суду скасувати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначила, що при ухваленні рішення місцевий суд не встановив, чи є інші, окрім заявниці, особи, заінтересовані у вирішенні цієї справи, та не перевірив, чи впливатиме встановлений факт на спадкові права та обов`язки цих осіб. Так, суд не врахував, що оскаржуване судове рішення порушує її інтереси, оскільки ОСОБА_6 19 вересня 2008 року склав заповіт, яким призначив її спадкоємцем належної йому земельної ділянки. Отже, вважає, що в цій справі наявній спір про право, а тому встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем ОСОБА_6 може вирішуватись лише в порядку позовного провадження.

Крім того, скаржниця вважає, що місцевий суд не надав належної оцінки довідці №1517 від 20 серпня 2020 року, виданій селищним головою Ольгинської селищної ради Волноваського району Донецької області Каїка Т.В., з якої вбачається, що заявниця ОСОБА_1 на день смерті з померлим ОСОБА_6 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації з липня 2012 року по день смерті ОСОБА_6 . Посилалась на те, що дана довідка не відповідає дійсності та може бути спростована шляхом допиту свідків.

Доводи і заперечення інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , посилаючись на відповідність оскаржуваного судового рішення вимогам законності та обґрунтованості, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В судовому засіданні апеляційного суду заявниця та її представник - адвокат Мірошнікова Т.А. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін

Скаржниця, заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно заяви представника ОСОБА_3 - адвоката Байрачного О.І., він просив справу розглянути у відсутність його та ОСОБА_3 , апеляційну скаргу задовольнити.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявниці та її представника, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржене рішення суду не відповідає зазначеним вимогам закону.

Фактичні обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 та після його смерті відкрилася спадщина у виді частки будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 6,760 га, що розташована на території Ольгинської селищної ради Волновасього району Донецької області ( а.с.11, 15,16).

Згідно заяви ОСОБА_2 відповідному органу нотаріату- за призначенням від 10 квітня 2020 року, справжність підпису якого засвідчена приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Одерій А.С., останній відмовився від належної йому частки спадщини за законом, яка залишилась після смерті його батька ОСОБА_6 на користь заявниці ОСОБА_1 ( а.с. 12).

З довідки №1517 від 20 серпня 2020 року, виданої селищним головою Ольгинської селищної ради Волноваського району, Донецької області Каїка Т.В., вбачається, що заявниця ОСОБА_1 з липня 2012 року проживала разом з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації по день смерті останнього. (а.с. 27).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_6 заявниця пред`явила до суду у порядку її розгляду за правилами окремого провадження.

Встановлення факту проживання ОСОБА_1 однією сім`єю зі спадкодавцем необхідне для вирішення питання про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 .

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідності до вимог ч.ч.1-2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Встановлено, що за життя спадкодавцем ОСОБА_6 було складено заповіт, посвідчений секретарем Ольгинської селищної ради Волноваського району Донецької області 19 вересня 2008 року, згідно якого останній призначив спадкоємцем земельної ділянки, площею 6,760 га, кадастровий номер 1-000-0014, розташовану на території Ольгинської селищної ради Волновасього району Донецької області призначеної для ведення особистого селянського господарства, яка належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ДН № 066404, ОСОБА_3 (а.с.41 зв.)

ОСОБА_3 заперечує проти заявлених ОСОБА_1 вимог та не визнає за нею право на спадкування після смерті ОСОБА_6 , отже, існує спір про право на спадкове майно.

З урахуванням наведеного, заява ОСОБА_1 про встановлення факту її проживання однією сім`єю з ОСОБА_6 не підлягає розгляду у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви випливає, що існує спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не встановив, чи є інші особи, заінтересовані у вирішенні даної справи та не перевірив чи впливатиме встановлений факт на спадкові права і обов`язки цих осіб.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 19 березня 2021 року у справі № 643/14985/18-ц (провадження № 61-14325св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20); від 23 січня 2019 року у справі № 520/13695/17 (провадження № 61-47156св18).

З огляду на наведене оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_1 про встановлення факту її проживання однією сім`єю з ОСОБА_6 - залишенню без розгляду.

Водночас заявниці необхідно роз`яснити, що залишення без розгляду заяви не позбавляє її права на подання до суду позову на загальних підставах - у порядку позовного провадження.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги щодо ухвалення рішення на підставі недопустимих доказів, оскільки такі доводи стосуються вирішення заяви по суті.

Аргумент відзиву на апеляційну скаргу заявниці щодо наявності підстав для закриття апеляційного провадження з огляду на відсутність права у адвоката Лісодіда О.В. підписувати апеляційну скаргу ОСОБА_3 оскільки, в порушення вимог ст. 61 ЦПК України, він оказував правову допомогу по даній справі їй, суд апеляційної інстанції відхиляє з наступних підстав.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 подана адвокатом Лісодідом О.В. на підставі договору про надання правової допомоги № 25 від 12 квітня 2021 року, укладеного з ОСОБА_3 на представлення її інтересів у Донецькому апеляційному суді (а.с.40).

Частиною першою статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно частини першої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини другої статті 61 ЦПК України особа не може бути представником, якщо вона у цій справі представляє або представляла іншу особу, інтереси якої у цій справі суперечать інтересам її довірителя.

Пунктом 2 частини першої статті 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження лише у випадку, якщо після його відкриття виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Договір на представництво інтересів ОСОБА_1 адвокатом Лісодідом О.В. по даній справі апеляційному суду останньою не надано, а наявність у справі відповіді на запит зазначеного адвоката не є беззаперечним свідченням конфлікту інтересів та не може слугувати підставою для визнання адвоката Лісодіда О.В. таким, що не може подавати апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_3 . Крім того, під час розгляду даної справи у суді апеляційної інстанції скаржниця уклала договір про надання правової допомоги з іншим адвокатом - ОСОБА_7 , який направив до апеляційного суду заяву, в якій підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_3 , просив її задовольнити.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до частини першої статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно з частиною четвертою статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції та залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 315, 376, 377, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , задовольнити.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 25 серпня 2020 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутись до суду з позовом на загальних підставах.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Судді:

Повний текст постанови складено 25 червня 2021 року.

Суддя: