ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2253/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді Комаревцевої Л.В.,

з секретарем Гаврилюк О.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 224 по вул. Кошиця, 5-А в м. Києві цивільну справу в загальному позовному провадженні за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 10.12.2020 завернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, сплативши 1681 грн. 60 коп. судового збору.

Позивач вказує на те, що на підставі розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації №358 від 24.04.2008 «Про надання жилої площі та інші квартирні питання» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та членам його сім`ї в складі дружини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сестри - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 надано двокімнатну квартиру по АДРЕСА_1 , видано ордер №012039 Серії Б, який став підставою для укладення договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду. У квартирі №193 було зареєстровано: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , знятий з реєстрації.

Позивач зазначає про те, що вона зареєстрована у квартирі і проживає, а ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 05.06.2008 року не проживала в квартирі АДРЕСА_1 , оскільки проживає з чоловіком - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 по АДРЕСА_3 , що підтверджується актами. ОСОБА_3 не претендувала на проживання у квартирі, з реєстрації не знімалась, витрат з оплати за житлово-комунальні послуги не несла, в утриманні квартири участі не брала. Позивач зазначає про те, що факт реєстрації відповідача у спірній квартирі порушує право на вільне розпорядження і користування майном, вважає, що ОСОБА_3 втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 на підставі ст. 107 Житлового Кодексу Української РСР у зв`язку з відсутністю у житлі, добровільним обранням іншого місця проживання, несплатою комунальних послуг, просить: визнати ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 ; зобов`язати Дарницький районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві зняти з реєстрації ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 у квартирі АДРЕСА_1 , стягнути судовий збір.

21.12.2020 позовну заяву залишено без руху, відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На виконання ухвали суду про усунення недоліків позовної заяви позивачем надано редакцію позовної заяви від 24.12.2020 відповідно до якої позивач просить: визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 та стягнути судові витрати.

28.12.2020 відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання.

В судовому засіданні представники позивача та позивач позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Відповідач вказала про те, що після смерті брата колишня дружина не допускає до житла. Зазначила про те, що після смерті матері вони з братом залишились в квартирі, яка перебувала в аварійному стані. ОСОБА_8 проживала з першим чоловіком, розлучилась з ним, почала проживати з братом. Зазначила про те, що заперечувала проти реєстрації ОСОБА_8 . При отриманні ордеру ОСОБА_8 вказала, що чоловік повинен бути головою сім`ї, тому ордер було видано брату. ОСОБА_8 казала, що не претендуватиме на квартиру. З самого початку вселитись не вдалось, зверталась до юриста в 2008 році, порадив ділити особові рахунки. Згодом надавала кошти на утримання прибудинкової території брату. Про смерть брата колишня дружина повідомила через тиждень після смерті та поховання. Відповідач вказує що проживала в квартирі свекрухи, чоловік хворіє, власного житла вона немає, тому хоче зберегти за собою частину в спірній квартирі.

Представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач залишиться без житла.

Свідок ОСОБА_9 вказала про те, що її квартира знаходиться поряд з квартирою де проживає позивач. Протягом останніх 3 років неодноразово приїздила поліція. Окрім позивача та її чоловіка в квартирі більше ніхто не проживав.

Свідок ОСОБА_10 зазначила про те, що проживає в будинку з 2009 року, бачила ОСОБА_8 та її померлого чоловіка, які проживали разом. Після смерті чоловіка сусідка сварилась з відповідачем.

Свідок ОСОБА_11 вказала про те, що вселилась до будинку в 2008 році. Коли робила ремонт познайомилась з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Вперше відповідача бачила після смерті ОСОБА_14 , товаришує з ОСОБА_12 з 2008 року.

Свідок ОСОБА_15 вказала, що працює в будинку консьєржем, в квартирі АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_16 і ОСОБА_8 . Сестра не приходила, часом в квартирі проживала племінниця.

Свідок ОСОБА_17 вказав про те, що знайомий з позивачем з 2008 року. Допомагав при переїзді ОСОБА_18 , ОСОБА_19 не бачив. У 2020 році побачив з адвокатом. З 2017 відносини у ОСОБА_8 з чоловіком зіпсувались.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 05.04.2005 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб ( а.с. 22), зареєстрована у буд. АДРЕСА_1 05.06.2008 ( а.с. 9-10).

16.05.2008 ОСОБА_6 з сім`єю у складі 3 осіб, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 (дружини) та ОСОБА_3 , сестри видано ордер №012039 Серії Б на право зайняття житлового приміщення, яке складається з 2 кімнат в ізольованій квартирі ( а.с. 12).

Згідно із технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_1 , площа квартири складає 73,3 кв.м ( а.с. 13-14).

Відповідно до архівного витягу №613/18 від 11.12.2015 з розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації №358 від 24.04.2008 надано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_6 на сім`ю з трьох осіб він, дружина - ОСОБА_5 , сестра - ОСОБА_3 ( а.с. 16).

Згідно із договором найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 21.05.2008, Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду надано ОСОБА_6 і членим його сім' у безстрокове користування житло - квартиру АДРЕСА_1 ( а.с. 17).

Відтак, спірна квартира є комунальною власністю, належить до державного житлового фонду та не приватизована.

Відповідно до Договору №б/н про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», з однієї сторони та ОСОБА_6 , з другої сторони з метою забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку АДРЕСА_1 , а споживачем своєчасної оплати послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених Договором домовились про розмір щомісячної оплати за надані послуги, визначили права та обов`язки, відповідальність сторін, порядок вирішення спорів, інші умови ( а.с. 18-20).

Згідно із Договором №05-02 від 09.02.2017 ОСОБА_6 , з однієї сторони та ФОП ОСОБА_20 уклали договір на виконання роботи з влаштування вузла комерційного обліку теплової енергії ( а.с. 29-30).

Згідно із рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09.10.2017 шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розірвано ( а.с. 23).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 помер, про що Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис за №1521 ( а.с. 24).

Згідно із актом по факту проживання/непроживання особи за адресою від 26.11.2020 ОСОБА_9 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_10 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 , ОСОБА_11 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 в присутності працівника відділення №2 Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», майстра Дуборіз О.М. засвідчили, що в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_3 дійсно не проживає ( а.с. 25-26).

На момент отримання спірної квартири у травні 2008 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі, постійно проживала та користувалась зі своїм чоловіком квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Натомість, відповідач за адресою реєстрації не проживала, до квартири не вселилася, проживала з чоловіком за адресою: АДРЕСА_3 .

Вказані обставини визнаються сторонами, натомість відповідач зазначає на наявність перешкод щодо вселення з боку позивача.

Суд вважає важливими доводи відповідача, разом з тим не може їх врахувати виходячи з наступного.

До позовної заяви додано заяву консьєржів будинку АДРЕСА_9 , ОСОБА_15 та ОСОБА_21 , які вказали на те, що мешканців під`їзду добре знають, в квартирі АДРЕСА_1 постійно проживав ОСОБА_6 , який помер і його дружина, ОСОБА_5 . ОСОБА_3 не проживала в квартирі ( а.с. 27-28).

До позовної заяви позивачем додано копії чеків та накладних щодо придбання товарів та меблів ( а.с. 62-81), копії квитанцій про сплату житлово-комунальних послуг ( а.с. 82-98).

26.12.2020 ОСОБА_3 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_5 з позовною заявою про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням ( а.с. 165-166).

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», свобода пересування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися по території України у будь-якому напрямку, у будь-який спосіб, у будь-який час, за винятком обмежень, які встановлюються законом; вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати.

На виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 04.03.2021 Київською міською дирекцією АТ «Укрпошта» повідомлено про те, що за період з 01.10.2020 по 26.03.2021 на адресу АДРЕСА_3 ОСОБА_3 надходив лист 2857, який було вручено 05.02.2021 особисто адресату. Перевіркою внутрішнього програмного забезпечення адресної бази АРМ «Передплата» та АС «Передплата» за період з 2018-2021 оформленої передплати за адресою: АДРЕСА_3 - не виявлено.

30.03.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві на виконання ухвали від 04.03.2021 повідомило про те, що ОСОБА_3 на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком. Виплата пенсії проводиться через установу банку.

Згідно із ст. 107 ЖК УРСР, наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім`ї в будь-який час розірвати договір найму.

У разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Відповідно із ст. 109 ЖК УРСР, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.

Відповідно із ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

В обґрунтування позовних вимог від 09.12.2020 ОСОБА_5 - позивач вказує про те, що відповідач - ОСОБА_3 постійно відсутня в квартирі АДРЕСА_1 , добровільно обрала інше місце проживання в квартирі свого чоловіка, не сплачувала за комунальні послуги, не утримувала спірне майно та не брала участь в утриманні. Позивач вказує, що вимушена звернутись до суду, оскільки відповідач створює перешкоди у користуванні та розпорядженні спірною квартирою.

Разом з тим відповідач - ОСОБА_3 16.12.2020 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням. В обгрунтування позовних вимог вказала про те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її брат. Після смерті наймача колишня дружина не надає доступу до квартири, відмовляється відчиняти вхідні двері. Вказала, що не може потрапити до квартири та позбавлена можливості користуватись житлом та особистими речами. Спроби вирішити питання мирним шляхом виявились безрезультатними. 07.12.2020 звернулась до Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» із заявою про надання переліку необхідних документів для переукладення договору найму квартири АДРЕСА_1 як член сім`ї покійного наймача.

Таким чином спірні правовідносини щодо користування квартирою АДРЕСА_1 між сторонами виникли після смерті ОСОБА_6 . В період з 16.05.2008 по грудень 2020 позивач та відповідач до суду з позовними вимогами щодо користування спірним житловим приміщенням не звертались.

Згідно із ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно із ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до ч.3 ст. 291 ЦК України, фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває.

Під час з`ясування обставин справи і перевірки їх доказами підтверджено, що з часу включення відповідача до ордеру на вселення до спірної квартири, а це з 16.05.2008 вона не ставилась до спірного житла, як до місця свого постійного проживання, жодних дій, які б свідчили про її бажання вселитись до спірної квартири не вчиняла: свої речи до неї не завозила, будь-якого інтересу до неї теж не проявляла, жодного разу не сплатила за комунальні послуги, участі в утриманні та ремонті даної оселі теж не брала.

Як пояснила відповідач, вона має право користування житловим приміщенням, водночас жодного доказу на виконання своїх обов`язків по утриманню житла не надає, а матеріалами справи підтверджено оплату комунальних послуг у повному обсязі до 2017 року позивачем самостійно і сумісну оплату цих послуг разом з чоловіком після 2017 року. Тоді як комунальні платежі нараховуються весь цей час з урахуванням кількості осіб зареєстрованих у квартирі, і позивач вимушена їх оплачувати. Суду не надано жодного доказу з боку відповідача, який би підтверджував фактичне користування нею спірною квартирою з моменту її отримання, а саме: що у спірній квартирі є її речі, що у спірній квартирі є кімната, якою вона користується, що вона несе витрати на утримання спірної квартири як користувач, а показами свідків підтверджено відсутність вселення відповідача у спірну квартиру, участь в утриманні спірного житла.

Окрім того, Відповідачем підтверджено у судовому засіданні, що з моменту отримання ордеру - 16.05.2008, жодного разу питання про вселення не ставила та не зверталася з вимогами ні до позивача, ні до її колишнього покійного брата про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.

Показами свідків підтверджено, що з часу вселення, а це - 16.05.2008 та по сьогодні у квартирі АДРЕСА_1 вхідні замки не змінювалися.

Судом встановлено відсутність звернень відповідача з заявами до суду або правоохоронних органів про перешкоди у користуванні спірною квартирою, починаючи з 2008 року по грудень 2020.

Твердження відповідача щодо наявності перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом ненадання доступу до квартири не підтверджені жодним доказом.

Зважаючи на наведені обставини, суд приходить до висновку що відповідач втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 на підставі ст. 107 ЖК УРСР, відтак заявлені вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зняття особи з реєстрації, суд відмовляє у їх задоволенні з огляду на наступне. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації після звернення з відповідною заявою за місцем проживання до органів реєстрації або до центру надання адміністративних послуг за місцезнаходженням житлового приміщення, в якому зареєстрована особа.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.

Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 12,76,77,78,79,80,81,263,265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст судового рішення складено 23.06.2021

Суддя Комаревцева Л.В.