Справа № 302/1337/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 червня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Куштана Б.П., Собослоя Г.Г.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Керита Мар`яна Василівна, на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 08 лютого 2021 року, ухвалене головуючим суддею Кривка В.П., за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей,

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей.

Позов обґрунтовувала тим, що починаючи з 11.06.2011 вона з відповідачем перебуває у шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, на ґрунті особистих непорозумінь між ними постійно виникали суперечки, які переростали у сімейні конфлікти та скандали, фактично шлюбні відносини між ними припинені і вона вважає, що подальше збереження сім`ї та спільне проживання стало неможливим, тому просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач не приймає участі у вихованні дітей і не надає кошти на їх утримання.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_2 просила суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітніх дітей в розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 08 лютого 2021 року позов задоволеною.

Шлюб, укладений 11.06.2011 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у виконавчому комітеті Нижньостуденівської сільської ради Міжгірського району, за актовим записом № 3 - розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши їх у розмірі прожиткового мінімуму на кожну дитину віком від шести до вісімнадцяти років, щомісячно, починаючи з 28.12.2020 і до досягнення ними повноліття.

Допущено негайне виконання рішення в межах суми стягнення аліментів за один місяць.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Керита М.В., подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову в цій частині. Вказує, що визначена судом сума аліментів є завищеною. Зазначає, що в нього на утриманні перебуває непрацездатна мати ОСОБА_5 , 1959 року народження. Не заперечує щодо утримання своїх дітей, однак вважає, що з врахуванням того, що він працює сезонним робітником, має на утриманні непрацездатну матір, розмір аліментів слід визначити не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 03.06.2021 відкрито апеляційне провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та надано учасникам справи строк п`ятнадцять днів, з дня вручення копії цієї ухвали, для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Копію вказаної ухвали суду ОСОБА_2 отримала 10.06.2021, представник ОСОБА_1 адвокат Керита М.В. 09.06.2021, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відзив на апеляційну скаргу не подано стороною.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, судова колегія вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволення позовних вимог про стягнення аліментів, то апеляційний суд, в силу приписів ст. 367 ЦПК України, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в цій частині, тобто в межах доводів апеляційної скарги.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після розірвання шлюбу проживають разом із ОСОБА_2 , що не заперечується відповідачем.

За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Положенням ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України.

Так, при визначенні розміру аліментів суд першої інстанції врахував майновий стан позивача, вік дітей, матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який є особою працездатного віку, відсутність у матеріалах справи даних про наявність у нього аліментних зобов`язань та інших утриманців, а також вимоги норми ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривен, така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дитину хоча б найнеобхіднішим.

Визначений судом розмір аліментів, на думку колегії суддів, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому, сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів.

Що стосується доводів апелянта про те, що на його утриманні перебуває непрацездатна матір ОСОБА_5 , 1959 року народження, то такі слід визнати необґрунтованими, оскільки, крім довідки Пилипецької сільської ради №355 від 01.04.2021, ним не надано інших доказів, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_5 на утриманні сина ОСОБА_1 та які у зв`язку з цим має матеріальні витрати.

Також апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта про те, що він ніде не працює. Судом встановлено, що ОСОБА_1 є молодим за віком та працездатним, доказів того, що за станом здоров`я відповідач не має змоги працювати, останнім не надано, що свідчить про можливість отримувати дохід та відповідно, надавати матеріальну допомогу своїм дітям.

Крім того, як зазначив сам апелянт, він виїжджає на сезонні роботи за кордон, що свідчить про отримання ним доходів, а відповідно і наявність можливості з надання своїм неповнолітнім дітям достатньої матеріальної допомоги.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення аліментів у визначеному розмірі та не знаходить підстав для скасування чи зміни рішення суду.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

А звідси, керуючись нормами статей 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Керита Мар`яна Василівна, залишити без задоволення.

Рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 08 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 24 червня 2021 року.

Суддя-доповідач:

Судді: