Справа № 405/1712/21
Провадження № 6/405/32/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2021 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Нетесі С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому подання приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон, -

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до погашення заборгованості за виконавчим документом в повному обсязі.

В обґрунтування подання приватний виконавець зазначив, що у нього на виконанні знаходиться виконавче провадження №59737254 з виконання виконавчого листа № 2-7181/06, який виданий 08.02.2007 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №818-08 ОФА від 09.04.2004 року в сумі 121145,21 грн., судові витрати в сумі 1026,45 грн. За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» 07.08.2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій, спрямованих на його виконання, - не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказав, що під час виконання рішення суду ним встановлено, що згідно інформації, наданої на запити, майно, належне боржнику на праві власності відсутнє, - окрім житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, на адресу боржника надсилались виклики щодо явки боржника до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив виконавця.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржник ОСОБА_1 рішення суду не виконує, при цьому, отримуючи дохід в ТОВ «ПІВДЕННИЙ ДЬЮТІ ФРІ ТРЕЙДІНГ», кошти по рішенню суду не сплачує.На запит приватного виконавця Державною прикордонною службою України повідомлено про те, що ОСОБА_1 неодноразово перетинав державний кордон України.За повідомленням Державної міграційної служби України боржник ОСОБА_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Також, вжитими приватним виконавцем заходами встановлено, що у боржника відсутнє на праві власності інше, будь-яке, нерухоме та рухоме майно, повітряні та водні судна, що належать йому на праві власності, на яке можливо звернути стягнення; коштів на виявлених рахунках боржника у банківських установах в розмірі, достатньому для задоволення вимог стягувача недостатньо.

Станом на день звернення до суду з даним поданням боржник суму боргу на користь стягувача не сплатив, жодних дій для виконання рішення суду боржник не вчиняє, що вказує на наявність факту ухилення боржника від виконання рішення суду.

З огляду на викладене вище та враховуючи повноту вчинення виконавчих дій, наявність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання судовою рішення щодо стягнення значної суми грошових коштів у якості погашення заборгованості, з урахуванням того, що боржник, не виконуючи рішення суду, здійснює виїзди за межі У країни, з метою повного, своєчасного виконання рішення суду, просив тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 .

Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. судом повідомлений про дату, час та місце судового засідання, причини не явки суду не відомі, заяви, клопотання від приватного виконавця Мехед О.В. до суду не надходили.

Зваживши доводи, викладені в поданні, дослідивши надані до подання матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон, слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи (книга друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (глава 21 книги другої ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК України особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для закордонних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 № 3857-XII, з наступними змінами.

Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 6 цього Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань, або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішенням про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Зміст і форма подання приватного виконавця нормативно врегульовані в Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка набрала чинності 17.04.2012 року, затвердженій наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5. Зокрема в розділі ХІІІ «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в`їзду в Україну», що подання має обов`язково містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

З матеріалів, доданих приватним виконавцем до подання, судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. знаходиться виконавче провадження № 59737254 з примусового виконання виконавчого листа № 2-7181/06, виданого 08 лютого 2007 року Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором № 818-08 ОФА від 09.04.2004 року в сумі 121145,21 грн., судові витрати в сумі 1026,45 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. від 07 серпня 2019 року було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного вище виконавчого документа.

Постановою приватного виконавця Мехед О.В. від 25 жовтня 2019 року накладено арешт на майно (житловий будинок, реєстраційний номер 13044011, місцезнаходження: АДРЕСА_1 ), що належить боржнику ОСОБА_1 .

Згідно відомостей УДМС України в Кіровоградській області боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 04 лютого 2015 року був документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , орган видачі 5102.

За інформацією Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником ОСОБА_1 кордону, останній неодноразово перетинав державний кордон протягом 2019-2021 років (а.с.19-21).

З відповіді на запит № 97142876 від 22.02.2021 року Міністерства внутрішніх справ України вбачається, що у МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником ОСОБА_1 транспортні засоби.

Крім того, державною фіскальною службою України надано інформацію на запит № 97142834 від 22.02.2021 року про наявні рахунки у боржників юридичних осіб та/або фізичних осіб підприємців, а також рахунки, відкриті боржником юридичною особою через відокремлені підрозділі, згідно якої боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває.

Згідно з відповіді Пенсійного фонду України наданих на запит про осіб боржників, які отримують пенсії та про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, про останнє місце роботи відносно боржника ОСОБА_1 , - у Фонді інформацію не знайдено.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, вбачається, що ОСОБА_1 має у приватній власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування необхідності встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України приватний виконавець у поданні посилається на те, що боржником рішення до теперішнього часу не виконано, та останній ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Поряд з цим, з такою позицією приватного виконавця суд не погоджується, виходячи з того, що самостійне невиконання боржником зобов`язань не може свідчити про умисне ухилення від виконання покладених на боржника обов`язків, а заявником приватним виконавцем не доведено наявності факту свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання покладених на нього зобов`язань, як і не доведено, що боржник має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Судом відзначається, що при вирішенні питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження, при виконанні судових рішень, обов`язковому встановленню підлягає факт умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Таким чином, боржник, який має невиконані зобов`язання, не може вважатися винним в ухиленні, поки не буде доведено протилежне в порядку ч. 3 ст. 12 ЦПК України суб`єктом подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Отже, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, а обов`язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на заявника, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України, а саме: в даному випадку, на приватного виконавця, а не на сторін виконавчого провадження, зокрема, стягувача.

Ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, незадовільного фінансового стану тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання покладених на нього обов`язків, - тобто, коли боржник має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Поряд з цим, судом відзначається, що приватним виконавцем не надано жодних належних доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 будь-яких доходів, за рахунок яких він мав би можливість виконати зобов`язання, покладені на нього судовим рішенням.

Крім того, для застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України необхідною умовою є доведення доцільності такого обмеження в світлі сприяння виконанню боржником зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, воно має бути виправданим та пропорційним. Така позиція суду в повній мірі узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у рішенні у справі «Хлюстов проти Росії» від 11.07.2013 (скарга № 28975/05).

Однак, приватним виконавцем не надано жодного належного обґрунтування того, яким саме чином встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України сприятиме виконанню покладених на боржника судовим рішенням зобов`язань.

Крім того, згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

При цьому, судом також відзначається, що можливість застосування до боржника обмеження у праві виїзду за кордон або відсутність підстав для цього не повинні прямо пов`язуватися із обсягом здійснених приватним виконавцем інших заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що приватним виконавцем в поданні не мотивовано та належними доказами не підтверджено, більш того, не обґрунтовано умисного ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, при цьому судом під час розгляду подання не встановлено, що ОСОБА_1 дійсно свідомо не виконував належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково, маючи всі реальні можливості для їх виконання, більш того, приватним виконавцем не доведено, яким чином застосовування до ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, може позначитися на виконанні боржником зобов`язань за судовим рішенням і зазначений захід є дійсно необхідним та є достатні підстави вважати, що застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 забезпечить в подальшому належне виконання боржником ОСОБА_1 зобов`язань за судовим рішенням, на підставі чого суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання, у зв`язку з його недоведеністю та безпідставністю.

Відповідно до ст.33 Конституції України, ч.3 ст.269, ст.313 ЦК України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», керуючись ст.441 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехед Олега Валерійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 без вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон до погашення заборгованості за виконавчим документом, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена через Ленінський районний суд м. Кіровограда до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова