єдиний унікальний номер справи 423/2008/20
номер провадження 2/423/126/21
29 червня 2021 року місто Попасна
Попаснянський районний суд Луганської області в складі
головуючого судді Лизенко І.В.,
за участі секретаря судового засідання Іваненко С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №423/2008/20 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача 27.07.2020 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, у якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 10.06.2018 у розмірі 17 192, грн та судові витрати у справі.
Відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, таким чином, зобов`язання за договором належним чином не виконав, у результаті чого утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 17 192,77 грн., яку позивач просить стягнути та стягнути також витрати на сплату судового збору у сумі 2 102,00 грн.
14.09.2020, після отримання судом інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати судовий розгляд у спрощеному позовному провадженні, призначено судовий розгляд на 19.10.2021, який відкладено на 02.02.2021 через неявку відповідача, на 29.06.2021 - у зв`язку з витребуванням доказів.
Вважає необґрунтованим наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором.
За загальним правилом, період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов`язання, не може перевищувати 1 рік (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України). Тому просить застосувати до спірних правовідносин спеціальну позовну давність в один рік.
Відповідно до ст.18 ч.ч.1 та 2 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Згідно до п.2.1.1.12.2.1. Витягу з Умов та правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» «У разі виникнення прострочених зобов`язань за Договором, Клієнт сплачує Банку плату за користуванням кредитом у розмірі подвійної місячної процентної, визначеної в Тарифах, що діє на дату нарахування відсотків».
Тому вважає, що нарахована позивачем сума пені 6603 грн. не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів, а вимога позивача про стягнення нарахованої цієї суми пені, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим ст.3 п.6, ст.509 ч.3 та ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем.
Тому вважає необхідним просити суд зменшити розмір пені до розміру 100 грн. і стягнути з відповідача на користь позивача пеню в сумі 100 грн., оскільки відповідач не виконував умови кредитного договору, за порушення яких повинен нести матеріальну відповідальність.
У встановлений судом строк позивач надав відповідь на відзив відповідача, у якому позов не визнав та зазначив, що відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правив надання банківських послуг в А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку. Як вбачається з розрахунку заборгованості, боржник користувався кредитом, значить ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг в А-Банку і погодився ними, оскільки даний кредитний договір є договором оферти. Банком, станом на час укладання договору, на виконання відповідних положень Закон України «Про захист прав споживачів», надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору.
Позичальник отримав кредитну картку та скористався кредитними коштами, тобто він погодився з умовами, що діяли на момент зняття коштів (ч. 2 ст.638, ч.2 ст.642 ЦК України, фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією) і повинен сплачувати первісну процентну ставку.
На підтвердження вірності розрахунку заборгованості, що доданий до позову, Банк надав банківську виписку (яка є первинним бухгалтерським документом відповідно до ЗУ «Про бухгалтерський облік»), з якої вбачається, що відповідач не тільки вносив кошти на погашення кредитного ліміту, а й активно його використовував, між іншим у ті самі дні коли кошти вносилися на погашення або через кілька днів.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у наданому суду клопотанні просив розглянути справу без його присутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відзив на позовну заяву підтримав у повному обсязі. Позовні вимоги визнав частково.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно дост.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч.1ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Відповідачем у відзиві визнано факт укладення договору на зазначених у позові умовах.
Відповідач не виконує умови договору належним чином, в результаті чого станом на 05.07.2020 має заборгованість на загальну суму 17 192,77 грн., яка складається із суми заборгованості за кредитом в розмірі 10 589,33 грн., заборгованості по відсоткам в розмірі 6603,44 грн. Вказане підтверджено розрахунком (а.с.4).
Розрахунок розміру заборгованості є обґрунтованим, оскільки відповідає умовам кредитного договору та вимогам ст.ст. 1048-1050 ЦК України.
Посилання відповідача у відзиві на неправильність розрахунку спростовується інформацією про рух коштів по рахунку за період з 10.06.2018 по 24.05.2021, згідно якої відповідач, вносячи кошти на виконання зобов`язання, знову отримував кредитні кошти з карткового рахунку, зокрема після зарахування на рахунок 15 000 грн 18.10.2018, здійснив переказ з карти у сумі 10 000 грн 24.10.2018, 898 грн 25.10.2018, 1130 грн 13.03.2019 тощо, внаслідок чого наведений у відзиві розрахунок отриманих та сплачених коштів є не достовірним.
Отже, з урахуванням наданого позивачем руху коштів по рахунку, розрахунок заборгованості є обгрунтованим.
Згідно наданої позивачем інформації у заяві від 24.05.2021, строк дії картки відповідача - до жовтня 2021 року.
Проценти за користування кредитом нараховано станом на 05.07.2020. Враховуючи, що строк кредитного договору станом на день звернення до суду (27.07.2020) не закінчився, суд вважає обгрунтованим нарахування процентів закористування кредитними коштами у заявленому позивачем розмірі.
Посилання у відзиві на пропуск строку позовної давності щодо стягнення пені, суд не бере до уваги, оскільки позивачем пред`явлено вимоги про стягнення процентів у сумі 6603,44 грн, а не пені.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачений ним, відповідно до платіжного доручення №939759665 судовий збір в розмірі 2 102,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526,553,554,1049,1050,1054 ЦК України, ст. ст.81,141,259,263-265,277-279,280-281 ЦПК України, -
Позов Акціонерного товариства "Акцент Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду через Попаснянський районний суд Луганської області .

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя І.В. Лизенко