Справа № 715/2319/20
Провадження № 2/715/35/21
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2021 року Глибоцький районний суд Чернівецької області
в складі головуючого судді Маковійчук Ю.В.
секретар судового засідання Затолошна Р.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що близько трьох років вони із відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах. За цей час, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Вказує на те, що на момент народження сина вона не досягла шлюбного віку, а тому і не зареєструвала шлюб із відповідачем у встановленому законом порядку. Вказує на те, що заяви про визнання себе батьком дитини відповідач до органів ДРАЦСу не подавав, запис про батька проведено за її прізвищем « ОСОБА_4 », яке вона згодом змінила на « ОСОБА_5 », ім`я та по батькові дитини зазначені за її вказівкою.
Посилається на те, що спільно проживати із відповідачем вони почали у господарстві її бабусі в с. Димка Чернівецького району Чернівецької області, відповідач був поруч, коли народився син, разом вони провели та відсвяткували його хрещення та у вересні 2017 року, коли сину виповнилося 7 місяців відповідач поїхав за кордон на заробітки. Провернувся додому він у лютому 2020 року, по приїзду прийшов до сина та привітав його із днем народження та пообіцяв привести до ладу документи щодо батьківства сина.
Посилається на те, що з моменту, як відповідач виїхав за кордон сину матеріально не допомагає. Не приймає в його житті участі та не цікавиться ним, тільки одного разу по приїзду із закордону привітав сина із днем народження та подарував йому гроші у сумі 1 400,00 грн. А тому, вона змушена сама утримувати сина. Зазначає, що син прооперований, на до та після операційне лікування якого вона витратила чималі кошти. Зазначає, що їй важко утримувати сина самотужки, періодично їй допомагає бабуся та тітка. Вказує на те, що на даний час вона підробляє та все одно зароблених коштів не вистачає на все необхідне. Відповідач виїжджає на роботу за кордон, інших осіб на утриманні він не має та є фізично здоровим чоловіком.
Зважаючи на викладене просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 2,500 грн. щомісячно з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак, її представник ОСОБА_6 надіслала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила позов задовольнити, а справу розглянути у її відсутності та у відсутності позивачки.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином неодноразово був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причину своєї неявки суд не повідомив та не просив справу слуханням відкласти, відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Відповідно до ст. 125 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.
Згідно ч.1 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Відповідно до ч.2 ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
З наведеного вбачається, що Сімейний кодекс України не визначає будь-яких особливостей щодо предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.
Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 07.08.2018 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками зазначені « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_8 ».
Ухвалою Глибоцького суду від 15 січня 2021 року по справі призначено судово генетичну експертизу на вирішення якої поставлено питання чиє відповідач ОСОБА_2 біологічним батьком дитини ОСОБА_3 .
Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).
Встановлено, що на неодноразовий виклик експертів для проведення судово - генетичної експертизи щодо встановлення біологічного батьківства ОСОБА_2 не з`являвся.
До суду надійшло повідомлення Комунального закладу «Обласне бюро судово-медичної експертизи» про неможливість проведення експертизи у зв`язку з неявкою відповідача 17.03.2021 року, 25.03.2021 року та 07.04.2021 року для відбору біологічних зразків.
Судом неодноразово направлялися листи відповідачу про явку до суду, в тому числі попереджалося про наслідки ухилення від проведення експертизи, проте останній в судові засідання не з`явився.
Таким чином, судом було вжито заходи для проведення експертизи та забезпечення явки до експертної установи відповідача для відібрання біологічного матеріалу, необхідного для проведення експертизи, проте останній від проведення експертизи ухилився.
Статтею 109 ЦПК України встановлено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом
Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вказали, що дійсно сторони близько трьох років проживали спільно однією сім`єю, хоча шлюб офіційно не зареєстрували. Відповідач був присутній на пологах позивачки, вони разом провели та відсвяткували хрещення маленького ОСОБА_15 . Вказали на те, що молоді батьки піклувалися про сина, батько приймав активну участь у його житті. Та по приїзду із-за кордону його поведінка різко змінилася, він став байдужим до дитини, з того часу матеріально дитині не допомагав, тому, дитина залишилася на повному утриманні ОСОБА_1 , яка через потреби дитини поїхала за кордон на роботу. На разі хлопчик проживає із бабусею, його мати періодично приїздить до дому, а батько до цього часу більше дитину не бачив.
З огляду на викладене вище та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог, що позовні вимоги щодо встановлення батьківства слід задовольнити та визнати відповідача ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання малолітнього ОСОБА_3 суд виходить з наступного.
Встановлено, що відповідач є молодим, здоровим та працездатним чоловіком, може працювати та надавати кошти на утримання своєї дитини.
Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років з 01 січня 2021 року 1921 грн., з 01 липня 2021 року 2013 грн., з 01 грудня 2021 року 2100 грн., для дитини віком від 6 до 18 років з 01 січня 2021 року 2395 грн., з 01 липня 2021 року 2510 грн., з 01 грудня 2021 року 2618 грн.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати та обставини, які зазначені в ст. 182 СК України, а саме те, що відповідач є молодим, здоровим чоловіком, може надавати утримання своєму сину, розмір аліментів слід визначити у розмірі 1 700,00грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Як передбачено ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.
На підставі ст.ст.125, 128, 145 СК України, керуючись ст.ст.3,4,5,12,13, 76,81, 206, 263-265 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився та зареєстрований в АДРЕСА_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Сторожинецьким РС УДМС України в Чернівецькій області 08.01.2014 року, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про народження 13, складений 09 лютого 2017 року Глибоцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, матір`ю якого зазначена « ОСОБА_8 » .
Внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений 09 лютого 2017 року за №13, а саме: у рядку "батько" зазначити батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився та зареєстрований в АДРЕСА_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Сторожинецьким РС УДМС України в Чернівецькій області 08.01.2014 року, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки с. Димка Чернівецького району Чернівецької області, паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 22 жовтня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився та зареєстрований в АДРЕСА_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Сторожинецьким РС УДМС України в Чернівецькій області 08.01.2014 року, на користь держави суму судового збору у розмірі 840,80 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився та зареєстрований в АДРЕСА_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Сторожинецьким РС УДМС України в Чернівецькій області 08.01.2014 року на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки с. Димка Чернівецького району Чернівецької області, паспорт громадянина України № НОМЕР_3 судові витрати в сумі 840,80 грн.
На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: