Справа № 453/119/21
№ провадження 2/453/187/21
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

02 березня 2021 року суддя Сколівського районного суду Львівської області Ясінський Ю.Є., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Сектору дізнання Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області, дізнавача ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди у кримінальному провадженні №0000084 від 28.10.2020 року,-

в с т а н о в и в:

29.01.2021 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди у кримінальному провадженні №0000084 від 28.10.2020 року.

Перевіривши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що така підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Зокрема п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Пунктом 5 статті 177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Крім того, як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12.06. 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п. 3).

Аналогічна правова позиція визначена і у статті 23 Цивільного кодексу України.

При цьому, пунктом 4 Постанови від 31.03.1995 року визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, окрім вказівки на те, у чому полягає ця шкода та якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві. У разі недотримання позивачем зазначених вимог суд вправі залишити позовну заяву без руху.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, в додатках до такої відсутні докази, які б свідчили про доведений факт вчинення кримінального правопорушення відповідачкою ОСОБА_2 стосовно позивачки ОСОБА_1 (Вирок або Ухвала суду при розгляді кримінального провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з позовною заявою позивачкою подано клопотання, в якому просять звільнити її від сплати судового збору до винесення судом рішення у справі про відшкодування моральної шкоди.

У ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно ч.1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З п. 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

Отже, чинним законодавством визначено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення заявника від сплати судового збору. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

До вказаного вище клопотання позивачкою додано копію епікризу історії хвороби позивачки ОСОБА_1 , з якої вбачається, що такій 21.01.2013 року проводилось оперативне втручання.

Також в матеріалах справи наявні відомості з Державного реєстру фізичних осіб та платників податків про суми виплачених доходів та утриманням податків, відповідно до яких ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2020 року по 3 жовтня 2020 року не отримувала доходи.

Суд звертає увагу на те, що позивачці ОСОБА_1 проводилось оперативне втручання та в такої відсутні офіційні доходи, не можуть бути належними доказами, які б свідчили про скрутний майновий стан позивачів, що надавало б право суду звільнити її, розстрочити чи відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, а відтак підстави у звільненні від сплати судового збору відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Виходячи з вимог ст. 176 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», позивачці належить сплатити судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну заявлену вимогу, зокрема про стягнення з відповідачки ОСОБА_4 моральної шкоди 908 грн, та визнання незаконними дії, рішення та бездіяльність Сколівського СД Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області 908 грн.

Виходячи з цього, позивач має сплатити судовий збір у розмірі 1816 гр. на: рахунок отримувача UA0013505, отримувач коштів УКуСколiв. р/Сколiвський р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37904831, банк отримувача- Казначейство України /ЕАП/, код банку отримувача (МФО) - 899998, Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу час для усунення вищенаведених недоліків, роз`яснивши, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору до винесення рішення у справі про відшкодування моральної шкоди у кримінальному провадженні №0000084 від 28.10.2020 року - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Сектору дізнання Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області, дізнавача ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - залишити без руху.

Встановити позивачці строк для усунення виявлених судом недоліків заяви протягом десяти днів з дня вручення їй копії ухвали.

Роз`яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений строк, відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://sv.lv.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Сколівського районного суду Ю.Є. Ясінський

Львівської області