Справа № 2-9668/10
Провадження № 2-і/643/3/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2021 Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого Скотаря А.Ю., за участю секретаря судового засідання Ширіної Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву АТ «УкрСиббанк» про виправлення описки та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа у цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Представник АТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з вказаною заявою в обґрунтування якої зазначив, що постановою Харківського апеляційного суду від 04.11.2020 постановлено повторно видати дублікат виконавчого листа, виданого 12.12.2016 Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ «УкрСиббанк» судового збору в розмірі 1500,00 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн. У постанові зазначено, що строк на повторне пред`явлення виконавчого листа закінчується 30.10.2020, а не 10.11.2019. Дублікат повторно видано 21.01.2021, тобто після закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, який пропущений Банком не з його вини. Просить суд виправити описку у виконавчому листі у кінцевій даті пред`явлення листа на виконання на 30.10.2020 та поновити строк пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду заяви повідомлені належним чином. Заявник подав заяву, в якій просив заяву задовольнити, судовий розгляд провести за відсутністю його представника. Відповідно до вимог ст.ст. 432, 433 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, учасників справи не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши надані докази, встановив наступне: рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29.11.2010 задоволені позовні вимоги АТ «УкрСиббанк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 заборгованість за договором споживчого кредиту в розмірі 35205,56 доларів США та в рівних частках судовий збір у розмірі 1700 грн. та витрати на ІТЗ у розмірі 120,00 грн., рішення набрало законної сили 17.03.2011 (т. 1 а.с. 2-7).

З метою примусового виконання вказаного рішення судом видані виконавчі листи № 2-9668/10 від 15.11.2011.

12.12.2016 на підставі ухвали суду від 04.11.2016 видано дублікат виконавчого листа від 15.11.2011 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судового збору в розмірі 1700,00 грн та витрат на ІТЗ в розмірі 120 грн. (т. 4, а.с. 118), який 24.05.2017 пред`явлений стягувачем до виконання Московському ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області. 02.07.2020 Банком отримано відповідь, що 30.10.2017 винесено постанову про повернення виконавчого документа разом із виконавчим документом, які направлені поштою. АТ «УкрСиббанк» постанову та дублікат виконавчого листа не отримував, про що складений відповідний акт.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28.08.2020 заяву АТ «УкрСиббанк» про повторну видачу дубліката вказаного виконавчого листа залишено без задоволення (т. 4, а.с. 131).

Постановою Харківського апеляційного суду від 04.11.2020 ухвалу місцевого суду від 28.08.2020 скасовано, заяву АТ «УкрСиббанк» задоволено та постановлено повторно видати дублікат виконавчого листа (т. 5, а.с. 29, 30-32). У тексті постанови зазначено, що внаслідок винесення постанови про повернення виконавчого документа у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. Крім того, резолютивна частина постанови містить описку у сумі судового збору 1500,00 грн, замість 1700,00 грн.

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, про виправлення помилки в виконавчому документі суд постановляє ухвалу.

Відповідно ч.ч. 1, 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання встановлений у три роки з дня, наступного за днем набрання рішення законної сили. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Оскільки виконавчий документ повернуто стягувачу постановою від 30.10.2017 (т. 4, а.с. 124), трирічний строк на пред`явлення дубліката виконавчого листа на виконання закінчиться 30.10.2020, отже помилка у вказаній даті в повторно виданому дублікаті виконавчого листа підлягає виправленню.

Крім того, при розгляді заяви встановлена невідповідність виконавчого документа резолютивній частині рішення, а саме: при стягнення судових витрат у рівних частках з трьох відповідачів, як це зазначено у рішенні суду, видається три виконавчих листа відносно кожного відповідача, при цьому у всіх виконавчих листах резолютивна частина рішення є незмінною, а на зворотному боці в у графі боржник зазначається відповідні дані боржника, щодо якого видано цей лист.

Так, у повторно виданому дублікаті виконавчого листа зазначено: стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 1500,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн, тоді як резолютивна частина рішення в цій частині має наступний зміст: стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн в рівних частках з кожного.

Так, порівнюючи виконавчий лист, виданий судом 15.11.2011, резолютивна частина рішення у виконавчому листі зазначена вірно (т. 2 а.с. 6), проте дублікат листа, виданий 12.12.2016 містить помилку у змісті резолютивної частині рішення (т. 4 а.с. 118), а повторно виданий дублікат від 21.01.2021 повторює цю помилку та містить нову в сумі судового збору (т. 5 а.с. 29), відтак виправленню підлягає лицьовий бік виконавчого листа у викладені змісту резолютивної частини рішення.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Вимогами статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 433 ЦПК України питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи не поважність, а, відтак, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З матеріалів справи вбачається, що на час звернення з заявою про повторну видачу дубліката виконавчого листа строк пред`явлення на виконання не закінчився, внаслідок судового розгляду у першій та апеляційній інстанції, заявник повторно отримав дублікат виконавчого листа після закінчення строку на його пред`явлення.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних доказів.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незацікавленість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд вважає причину пропуску строку для пред`явлення повторно виданого дубліката виконавчого листа до виконання поважною та такою, що не залежала від дій заявника, отже заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 432, 433 ЦПК України, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», -

постановив:

Заяву АТ «УкрСиббанк» (код 09807750, місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, 2/12) про виправлення описки у виконавчому листі та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити.

Виправити помилку у повторно виданому дублікаті виконавчого листа у справі № 2-9668/10 відносно ОСОБА_4 про стягнення з неї судових витрат, а саме:

на лицьовому боці після слів суд вирішив зазначити:

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн в рівних частках з кожного.

Виправити кінцеву дату пред`явлення листа на виконання на 30.10.2020.

Поновити строк пред`явлення до примусового виконання повторно виданого дубліката виконавчого листа у справі № 2-9668/10 про стягнення судових витрат відносно ОСОБА_4 від 21.01.2021.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 15-ти днів з моменту її підписання.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Ю. Скотар