МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________
Справа № 521/1981/20
Номер провадження № 2/521/450/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 червня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі

судді - Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Іськової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

предмет позову : відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог він послався на те, що ухвалою Малиновського районного суд у м. Одеси від 03.10.2018 року у справі №521/12596/18 між сторонами затверджена мирова угода.

Угодою встановлений порядок участі позивача у вихованні та спілкуванні із своїми дітьми.

Ухвала суду набрала законної сили, добровільно відповідачем не виконується, відкрито виконавче провадження.

В процесі виконавчого провадження ухвала суду також не виконана, державним виконавцем встановлений факт ухилення відповідача від виконання рішення суду.

Позивач стверджував, що така умисна протиправна поведінка ОСОБА_2 призвела до отриманого ним стресу, є приниженням його як батька.

Компенсацію моральної шкоди позивач оцінив в 100 000 грн.

В процесі розгляду справи позивач позов підтримав, стверджуючи, що позбавлений можливості брати участь у спілкуванні із дітьми, є розчарованим фактом можливості невиконання судового рішення, що призводить до відчуття несправедливості, нівелює систему судочинства, призводить до тривалої невизначеності між сторонами, негативних переживань.

В останнє судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав.

Відповідач скористалась процесуальним правом надання відзиву, позов не визнала.

Поважна причини неявки останньої в судове засідання 03.06.2021 року відсутня.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав :

Судом встановлено, що ухвалою Малиновського районного суд у м. Одеси від 03.10.2018 року у справі №521/12596/18 між сторонами затверджена мирова угода.

Угодою встановлений порядок участі позивача у вихованні та спілкуванні із дітьми.

Ухвала суду набрала законної сили, добровільно ОСОБА_2 не виконується.

21.06.2019 року постановою державного виконавця Першого Малиновського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області відкрито виконавчого провадження № 59372300.

29.07.2019 року постановою державного виконавця на відповідача за невиконання вимог виконавчого документа в порядку статті ст.75 Закону України Про виконавче провадження накладений штраф.

26.12.2019 року постановою державного виконавця встановлено, що боржником вимоги виконавчого документу не виконані, в порядку п. 11 частини першої статті 39, статті 40 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження закінчено.

Факт ухилення відповідача від виконання судового як добровільно, так і в примусовому порядку відповідачем в процесі розгляду справи не спростований.

Постанови державного виконавця є чинними.

Сам по собі факт відсутності кримінального провадження за статтею 382 КК України у відношенні відповідача, вище встановлених державним виконавцем обставин не спростовує.

Наданий відповідачем акт від 19.07.2019 року про закінчення виконавчої дії, в якому діти сторін відмовились від зустрічі із батьком є виключно одноразовою відмовою дітей, в той час як подання державного виконавця від 30.07.2019 року містить системний перелік виконавчих дій, від яких боржник ухилилась, їх мотивована причина відсутня.

Так, відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування й моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституцій України або у випадках, визначених ст.ст. 1167 ЦК України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Так, статтею 159 СК України передбачено, що особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Окрім того, виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (Постанова Великої Палати ВС від 01.09.2020 року у справі № 216/3521/16 ц, №14-71/ис19).

Суд погоджується із доводами позивача про заподіяння йому як батьку в наслідок невиконання рішення суду відповідачем моральної шкоди, яка полягає у отриманому стресі, тривалій невизначеності з питання участі у вихованні дітей, спілкуванні із ними, негативних переживаннях, зневірі у правосуддя, вимушеній необхідності зверненню за захистом порушеного права до суду.

Порушення законних прав позивача щодо своєчасного, належного та повного виконання рішення суду, передбачене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року є встановленим.

Факт заподіяння позивачу моральної шкоди відповідачем не спростований.

Виходячи з засад розумності, виваженості і справедливості з урахуванням обставин справи, суд вважає, що компенсація моральної шкоди підлягає стягненню з ОСОБА_2 в розмірі 5 000 грн.

Докази, для стягнення компенсації в більшому розмірі позивачем не надані.

Судовий збір підлягає присудженню з відповідача в порядку статті 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) компенсацію моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий з збір - 50 грн.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст.ст. 352,354 ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси.

Повний текст рішення направити сторонам.

Суддя С.В. Маркарова

Повний текс рішення виготовлений 17.06.2021 року 03.06.21