ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року

м.Суми

Справа №592/71/21

Номер провадження 22-ц/816/1026/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Левченко Т. А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 квітня 2021 року в складі судді Корольової Г.Ю., ухваленого в м. Суми,

у цивільній справі за позовом Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення тимчасової державної допомоги,

в с т а н о в и в:

У січні 2021 року Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі поданих ОСОБА_2 заяв, їй була призначена тимчасова державна допомога на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з ухиленням ОСОБА_1 від сплати аліментів. Зазначає, що всього в період з 2009 року по 2017 рік було нарахована та виплачена ОСОБА_2 державна допомога на загальну суму 32940 грн 00 коп.

Посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 суну відповідача виповнилося 18 років та положення підпункту 3 пункту 10 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливість утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 22 лютого 2006 року за №189, просив стягнути з ОСОБА_1 32940 грн сплаченої державної допомоги.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 квітня 2021 року у задоволенні позовних вимог Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись із рішенням суду, Департаментом соціального захисту населення Сумської міської ради подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Свої доводи обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не було взято до уваги те, що державна допомога була призначена у відповідності до Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливість утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 22 лютого 2006 року за №189. Зазначає, що висновки суду першої інстанції про те, що відповідач не ухилявся від своїх обов`язків по сплаті аліментів, спростовується долученими до матеріалів справи довідками державного виконавця. Заборгованість по сплаті аліментів ним була погашена лише після лютого 2017 року.

Звертає увагу суду на те, що департамент не наділений повноваженнями, при призначенні допомоги, з`ясовувати майновий стан платників аліментів та їх спроможність погасити заборгованість.

Вважає також, що суд першої інстанції безпідставно застосував наслідки пропуску строків позовної давності, оскільки цей строк, виходячи з положень вказаного Порядку, має обраховуватися із виникнення підстав для припинення виплат цієї допомоги, в даному випадку це 08 жовтня 2020 року (повноліття сина відповідача).

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 , посилаючись законність та обґрунтованість рішення суду, просить його залишити без міни, а доводи апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлагає частковому задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в повній мірі не відповідає.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що 23 липня 2004 року на примусове виконання рішення суду Зарічним районним судом м. Суми виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 130 грн до його повноліття (а.с. 9).

30 січня 2009 року ОСОБА_6 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення із заявою про призначення тимчасової державної допомоги дітям, до якої нею була надана довідка Зарічного відділу ДВС Сумського міського управління юстиції про неотримання аліментів від ОСОБА_1 на утримання сина у період з 01 липня 2008 року по 31 грудня 2008 року (а.с. 6-7, 8).

Відповідно до протоколу 220 від 25 лютого 2009 року УПСЗН Сумської міської ради прийнято рішення про призначення ОСОБА_6 з 01 лютого 2009 року по 31 липня 2009 року тимчасової допомоги у зв`язку з ухиленням батька від сплати аліментів у сумі 210 грн 30 коп. щомісячно (а.с. 11).

Рішенням УПСЗН Сумської міської ради від 21 червня 2010 року, на підстав поданої 17 червня 2010 року ОСОБА_6 заяви та довідки Зарічного відділу ДВС Сумського міського управління юстиції від 03 червня 2010 року про неотримання аліментів, призначено тимчасову допомогу із 01 червня 2006 року по 30 червня 2010 року в сумі 145 грн 10 коп, з 01 липня 2010 року по 30 вересня 2010 року в сумі 146 грн 30 коп., з 01 жовтня 2010 року по 30 листопада 2010 року у сумі 152 грн 30 коп. (а.с. 12-13, 14).

Рішенням УПСЗН Сумської міської ради від 08 грудня 2010 року, на підстав поданої 07 грудня 2010 року ОСОБА_6 заяви та довідки Зарічного відділу ДВС Сумського міського управління юстиції від 02 грудня 2010 року про неотримання аліментів, призначено тимчасову допомогу із 01 грудня 2010 року по 31 травня 2011 року у сумі 157 грн 10 коп. (а.с. 15-16, 17).

Рішенням УПСЗН Сумської міської ради від 22 червня 2011 року, на підстав поданої 21 червня 2011 року ОСОБА_6 заяви та довідки Зарічного відділу ДВС Сумського міського управління юстиції від 15 червня 2011 року про неотримання аліментів, їй було призначено тимчасову допомогу із 01 червня 2011 року по 30 вересня 2011 року у сумі 299 грн 10 коп., а з 01 жовтня 2011 року 30 листопада 2011 року у сумі 306 грн 60 коп. (а.с. 19-20, 21).

Рішенням УПСЗН Сумської міської ради від 08 грудня 2011 року, на підстав поданої 05 грудня 2011 року ОСОБА_6 заяви та довідки Відділу ДВС Сумського міського управління юстиції від 01 грудня 2011 року про неотримання аліментів, їй було призначено тимчасову допомогу із 01 грудня 2011 року по 31 травня 2012 року у сумі 312 грн 60 коп. (а.с. 22-23, 24).

Рішенням УПСЗН Сумської міської ради від 05 червня 2012 року, на підстав поданої 01 червня 2012 року ОСОБА_6 заяви та довідки Відділу ДВС Сумського міського управління юстиції від 31 травня 2012 року про неотримання аліментів, призначено тимчасову допомогу із 01 червня 2012 року по 30 червня 2012 року в сумі 340 грн 20 коп., 01 липня 2012 року по 30 вересня 2012 року у сумі 343 грн 20 коп. та з 01 жовтня 2012 року по 30 листопада 2012 року в сумі 348 грн 30 коп. (а.с. 25-26, 27).

Рішенням УПСЗН Сумської міської ради від 05 грудня 2012 року, на підстав поданої 04 грудня 2012 року ОСОБА_6 заяви та довідки Відділу ДВС Сумського міського управління юстиції від 03 грудня 2012 року про неотримання аліментів, їй було призначено тимчасову допомогу із 01 грудня 2012 року по 31 травня 2013 року у сумі 359 грн 10 коп. (а.с. 28-29, 30).

Рішенням УПСЗН Сумської міської ради від 05 червня 2013 року, на підстав поданої 04 червня 2013 року ОСОБА_6 заяви та довідки Відділу ДВС Сумського міського управління юстиції від 03 червня 2013 року про неотримання аліментів, їй було призначено тимчасову допомогу із 01 червня 2013 року по 30 листопада 2013 року в сумі 363 грн 00 коп. (а.с. 31, 32).

Рішенням УСЗН Сумської міської ради від 05 грудня 2013 року, на підстав поданої 04 грудня 2013 року ОСОБА_6 заяви та довідки Відділу ДВС Сумського міського управління юстиції від 02 грудня 2013 року про неотримання аліментів, їй було призначено тимчасову допомогу із 01 грудня 2013 року по 31 травня 2014 року у сумі 385 грн 80 коп. (а.с. 33-34, 35).

Рішенням УСЗН Сумської міської ради від 12 червня 2014 року, на підстав поданої 11 червня 2014 року ОСОБА_7 заяви та довідки Відділу ДВС Сумського міського управління юстиції від 04 червня 2014 року про неотримання аліментів, їй було призначено тимчасову допомогу із 01 червня 2014 року по 30 листопада 2014 року в сумі 385 грн 80 коп. (а.с. 36-37, 38).

Рішенням УСЗН Сумської міської ради від 03 грудня 2014 року, на підстав поданої 02 грудня 2014 року ОСОБА_7 заяви та довідки Відділу ДВС Сумського міського управління юстиції від 01 грудня 2014 року про неотримання аліментів, їй було призначено тимчасову допомогу із 01 грудня 2014 року по 31 травня 2015 року у сумі 385 грн 80 коп. (а.с. 39-41, 42).

Рішенням УСЗН Сумської міської ради від 08 червня 2015 року, на підстав поданої 03 червня 2015 року ОСОБА_7 заяви та довідки Відділу ДВС Сумського міського управління юстиції від 02 червня 2015 року про неотримання аліментів, їй було призначено тимчасову допомогу із 01 червня 2015 року по 30 листопада 2015 року у сумі 385 грн 80 коп. (а.с. 43, 44).

Рішенням УСЗН Сумської міської ради від 09 грудня 2015 року, на підстав поданої 08 грудня 2015 року ОСОБА_7 заяви та довідки Відділу ДВС Сумського міського управління юстиції від 01 грудня 2015 року про неотримання аліментів, їй було призначено тимчасову допомогу із 01 грудня 2015 року по 31 травня 2016 року у сумі 436 грн 50 коп. (а.с. 45, 46).

Рішенням УСЗН Сумської міської ради від 17 серпня 2016 року, на підстав поданої 06 серпня 2016 року ОСОБА_7 заяви та довідок Зарічного відділу ДВС ГУТУЮ у Сумській області від 03 червня 2016 року та від 08 серпня 2016 року про неотримання аліментів, їй було призначено тимчасову допомогу із 01 серпня 2016 року по 31 січня 2017 року у сумі 459 грн 30 коп. (а.с. 47, 48, 49).

Рішенням УСЗН Сумської міської ради від 21 лютого 2017 року, на підстав поданої 16 лютого 2017 року ОСОБА_7 заяви та довідки Зарічного відділу ДВС ГУТУЮ у Сумській області від 20 лютого 2017 року про неотримання аліментів, їй було призначено тимчасову допомогу із 01 лютого 2017 року по 31 липня 2017 року у сумі 506 грн 70 коп. (а.с. 50, 51).

Зі змісту поданих ОСОБА_7 заяв вбачається, що їй було роз`яснено під підпис про її обов`язок повідомити управління про всі обставини, які можуть призвести до припинення виплати аліментів.

Відповідно до наданого розрахунку від 10 листопада 2020 року у період з 01 лютого 2019 року по 31 липня 2017 року ОСОБА_7 було сплачено тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів на загальну суму 32940 грн 00 коп. (а.с. 52).

З наданого державними виконавцем Зарічного відділу ДВС м. Суми від 04 лютого 2021 року розрахунку заборгованості зі сплати аліментів до жовтня 2009 року ОСОБА_1 частково сплачувалися аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , а в період з 01 листопада 2009 року по березень 2017 року кошти за виконавчим листом відповідачем не перераховувалися. Борг зі сплати аліментів відповідачем був погашений у березні 2017 року в сумі 12434 грн 61 коп. (а.с. 78-79).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що не було встановлено факту ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по сплаті аліментів. Крім того, вказав на те, що з вимогами про стягнення перерахованої тимчасової дороги позивач звернувся поза межами строків позовної давності.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися в повному обсязі не може, з огляду на наступне.

Механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме визначено Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце поживання яких невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22 лютого 2006 року за №189 (далі Порядок).

За змістом пункту 2 Порядку, тимчасова допомога призначається , у тому числі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції не взяв до уваги те, що факт ухилення відповідача від виконання свої обов`язків по сплаті аліментів підтверджується як поданими ОСОБА_2 довідками відділу ДВС так і розрахунком заборгованості по сплаті аліментів, з яких вбачається, що ОСОБА_1 кошти зі сплати аліментів сплачував періодично, а з листопада 2009 року по березень 2017 року жодних виплат взагалі не вносив.

Наявність у ОСОБА_1 майна, заробітку у спірний період та постійне проживання за адресою реєстрації, не спростовує факт ухилення його від сплати аліментів, оскільки як про існування судового рішення, яким з нього стягнуті аліменти, так і про перебування виконавчого провадження з його примусового виконання відповідач був достеменно обізнаним.

Заперечення відповідача щодо не відрахування з його заробітної плати аліментів фактично зводяться до оскарження дій державного виконавця.

При вирішенні питання щодо розміру суми тимчасової державної допомоги, що підлягає стягненню з відповідача, колегія суддів бере до уваги наступне.

У відповідності до положень пунктів 3, 6, 7, 10 Порядку ( редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) тимчасова допомога призначається дитині віком до 18 років.

Для призначення тимчасової допомоги одержувач подає органу праці та соціального захисту населення за місцем проживання (перебування): заяву за формою, затвердженою Мінсоцполітики; копію свідоцтва про народження дитини; довідку про реєстрацію місця проживання (перебування) дитини; довідку про реєстрацію місця проживання (перебування) одержувача.

Рішення про призначення або відмову в призначенні тимчасової допомоги приймається органом праці та соціального захисту населення протягом десяти календарних днів після надходження усіх необхідних документів.

Тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи. Для призначення допомоги на наступний шестимісячний строк одержувач подає лише заяву, в якій повідомляє про обставини, що можуть бути підставою для продовження виплати допомоги.

Виплата тимчасової допомоги припиняється у тому числі у разі добровільного виконання рішення суду особою, зобов`язаною сплачувати аліменти.

Про виникнення зазначених у цьому пункті обставин одержувач зобов`язаний повідомити у десятиденний строк орган праці та соціального захисту населення.

Виплата тимчасової допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла одна із зазначених обставин.

Тобто, з вказаних норм вбачається, що призначені виплати припиняються з першого числа наступного місяця, після добровільного виконання рішення суду, про що в десятиденний строк зобов`язаний повідомити отримувач цих виплат.

З матеріалів справи вбачається, що з 01 лютого 2009 року ОСОБА_8 була призначена тимчасова державна допомога, проте з березня 2009 року і по жовтень 2009 року ОСОБА_1 перераховував кошти на виконання рішення суду. У зв`язку з неповідомленням ОСОБА_8 управління про сплату коштів відповідачем, їй проводжували перераховуватися кошти.

Крім того, заборгованість по аліментам в повному обсязі відповідачем була погашена у березні 2017 року, однак, призначені ОСОБА_9 рішенням УСЗН Сумської міської ради від 21 лютого 2017 року виплати перераховані за весь період липень 2017 року включно.

Таким чином, тимчасова державна допомога у період з 01 квітня 2009 року по 31 липня 2009 року на суму 841 грн 20 коп. та у період з 01 квітня 2017 року по 31 липня 2017 року на суму 2106 грн 00 коп., а всього на загальну суму 2947 грн 20 коп. була виплачена ОСОБА_9 безпідставно, у зв`язку з невиконанням покладеного на неї обов`язку повідомити управління про виконання відповідачем судового рішення, а тому не підлягають стягненню з ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, сплачена ОСОБА_10 тимчасова допомога у зв`язку з ухиленням відповідачем від виконання обов`язку зі сплати аліменти у сумі 29992 грн 80 коп., відповідності до положень п. 12 Порядку підлягала стягненню з відповідача.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та відхиляє доводи апеляційної скарги в цій частині, щодо пропуску строків звернення до суду з даним позовом.

Зокрема, у відповідності до положень ст. ст. 256-257 та 261 ЦК України,позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що тимчасові виплати, які поросить стягнути позивач на свою користь, були виплачені у період з лютого 2009 року по липень 2017 року включно, проте з позовом до суду управління звернулося лише у січні 2021 року, тобто поза межами строків позовної давності.

Виходячи з положень п. 12 Порядку право на звернення до суду з вимогами про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги, законодавцем пов`язується із моментом виникнення можливості стягнення аліментів з одного з батьків, а не з досягненням дитиною повноліття, як помилково вважав позивач.

Як уже зазначалося у березні 2017 року відповідачем погашено заборгованість по аліментам, що є підставою для припинення виплати тимчасової допомоги.

Позивач не був позбавлений можливості, після закінчення строків нарахування призначених рішенням УСЗН Сумської міської ради від 21 лютого 2017 року виплат - серпень 2017 року, звернутися до відповідача з вимогами про повернення сплачених коштів.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає зміні в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 квітня 2021 року змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - О.І. Собина

Судді: Т.А. Левченко

В.І. Криворотенко