ПОСТАНОВА

Іменем України

09 лютого 2021 року м. Кропивницький

справа № 757/31389/19

провадження № 22-ц/4809/70/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів Дьомич Л.М., Письменного О.А.

з участю секретаря Демешко Л. В.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ;

заінтересовані особи - Державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Кузьмишин Едуард Миколайович; ТОВ «Євролізінг Україна».

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 квітня 2020 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Кузьмишин Едуард Миколайович, боржник ТОВ «Євролізінг Україна» про визнання дій державного виконавця незаконними та вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Кузьмишина Едуарда Миколайовича.

Просив визнати протиправною бездіяльність державного виконаця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Кузьмишин Едуард Миколайович в виконавчому провадженні № 57842841 повернення виконавчого документа та скасувати постанову від 23.05.2019 року про повернення виконавчого листа.

В обгрунтування скарги скаржник вказував на те, що державний виконавець не виконав всі дії по виявленню майна боржника у третіх осіб, не зробив запиту до податкової служби.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 квітня 2020 року скаргу задоволено.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Кузьмишин Едуарда Миколайовича в виконавчому провадженні № 57842841 про повернення виконавчого документа та скасовано постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Кузьмишина Едуарда Миколайовича від 23.05.2019 про повернення виконавчого листа № 404/8417/15-ц виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда із відновленням провадження.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду Печерський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Вказує, що державним виконавцем вчинено дії у відповідності до чинного законодавства, а скаргу судом першої інстанції розглянуто поверхнево без встановлення дійсних обставин справи з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 28.09.2021 (головуючий суддя Черненко В.В.) відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 13.10.2020 задоволено заяву ОСОБА_1 про відвід судді Черненка В.В.

Справу передано на повторний автоматизований розподіл та визначено головуючим суддею - Дуковського О.Л.

Справу призначено до розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу в якому не погоджується із доводами апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1 , який просив залишити скаргу без задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов про залишення скарги без задоволення.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Задовольняючі скаргу ОСОБА_1 суд першої інстанції послався на те, що державний виконавець належним чином не виконав усіх дій по виявленню майна боржника передбачених чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до ст. 3 Закону №1403-VIII завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до ст. 6 Закону №1403-VIII систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до Положення про Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України , затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.02.2018 №790/к, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є органом державної виконавчої служби, у складі якого утворено відділ примусового виконання рішень, Закону України «Про виконавче провадження»

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 7 Закону №1403-VIII відповідно до цього Закону державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби. Державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Статтями 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листі/в та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом №1403-VIII.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови Кропивницького апеляційного суду від 31.10.2018 було стягнуто з ТОВ «Євролізінг Україна» на користь ОСОБА_1 в порядку застосування нікчемного правочину 36 852 грн.78 коп.

На підставі вказаної постанови було видано виконавчий лист (а.с. 3).

Постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Кузьмишина Е.М. від 05.12.2018 було відкрито виконавче провадження про стягнення з ТОВ « Євролізінг Україна» на користь ОСОБА_1 в порядку застосування нікчемного правочину 36 852,78 грн. (а.с. 5).

Відповідно до постанови від 05.12.2018 було приєднано зазначене вище виконавче провадження до зведеного виконавчого провадження.

Державним виконавцем було проведено ряд виконавчих дій, а саме постановою державного виконавця від 16.06.2017 були арештовані рахунки боржника в АТ «УкрСиббанк», АТ «Райфазен Банк Аваль» по зведеному виконавчому провадженні та все майно боржника (а.с.31,32).

Платіжні доручення з банків були повернуті за відсутністю коштів у боржника на рахунках.

Державним виконавцем було зроблено запити до управління контролю за благоустроєм, національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (а.с.45), де з відповідей вбачається, що майна та цінних паперів у боржника не виявлено.

Постановою від 27.02.2018 винесено постанову про розшук майна боржника (а.с.63).

Також державним виконавцем було складено акт, що за місцем реєстрації боржника не було розшукано.

Проте, постановою від 23.05.2019 повернуто виконавчий документ стягувачу саме з підстав відсутності у боржника рухомого та нерухомого майна, відсутність на рахунках коштів.

Крім того, в даній постанові державний виконавець послався, що транспортні засоби боржника були оголошені в розшук 22.02.2018, а відповідно до п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ на підставі якого відкрито виконавче провадження, повертається у разі якщо транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення в розшук.

За змістом п. 21 ч. 3 і ч. 5 ст. 18 Закону №1404-VIII отримання державним виконавцем від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком, а також здійснення державним виконавцем безпосереднього доступу до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних, є правом, а не обов`язком державного виконавця.

Державний виконавець на власний розсуд визначає джерела отримання інформації про майно та доходи боржника, а також черговість і порядок здійснення в межах виконавчого провадження процесуальних дій щодо безоплатного одержання від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідних для проведення виконавчих дій пояснень, довідок та іншої інформації, в тому числі конфіденційної, з метою захисту інтересів стягувача, а також здійснення доступу до інформації про боржника, його майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Таким чином, винесення постанови від 23.05.2019 про повернення виконавчого листа № 404/8417/15-ц виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Кузьмишина Едуарда Миколайовича є передчасною процесуальною дією, яка не сприяє виконанню судового рішення і відновленню порушеного права громадянина.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 381- 384 ЦПК України, суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві - залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 квітня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

23.02.2021- складено постанову.

Головуючий суддя О.Л.Дуковський

Судді Л.М.Дьомич

О.А. Письменний