Справа № 215/6290/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Науменко Я.О., за участю секретаря Чернокун Н.Ю.,

розглянувши згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами у відкритому судовому засіданні в залі №8 Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» про захист прав споживача страхових послуг,

ВСТАНОВИВ:

12.11.2020 до суду надійшла вказана позовна заява, що надіслана засобами поштового зв`язку 06.11.2020. В обґрунтування позову вказано, що 02.03.2018 та 07.03.2018 позивач уклав з ТОВ «Страхова компанія «КРЕДО» договори добровільного страхування строком на 12 місяців із сумами страхових виплат у розмірі 250000грн.. 07 червня 2018 року з позивачем стався нещасний випадок внаслідок падіння з драбини він отримав закритий фрагментарний перелом надколінника зліва. 07.06.2018 ТДВ СК «Кредо» у телефонному режимі було повідомлено про настання події та надано дві заяви про страхові виплати на підставі двох договорів від 02.03.2018 та 07.03.2018. На підтвердження страхового випадку позивачем було надано відповідачу рентгенівський знімок перелому, довідку КЗ «Петрівська ЦРЛ» №810 від 07.06.2018, записи травматолога з медичної картки позивача від 09.06.2018 та від 12.06.2018, листок непрацездатності серія АДО №811767. 04.07.2018 позивач направив поштою до відповідача заяву про здійснення страхового відшкодування, яку відповідач отримав 30.07.2018. Відповідач мав сплатити позивачу страхову виплату у розмірі 10% від страхової суми, що становить по 25000грн. за кожним договором. Страховими актами від 18.09.2018 та від 19.09.2018 відмовлено у виплат страхового відшкодування у зв`язку з тим, що страхувальником не надані відповідні документи, зазначені в п.п.3.3 умов страхування. Позивач вважає протиправною відмову відповідача у виплату страхового відшкодування та просить стягнути з відповідача по 25000грн. в рахунок відшкодування страхових виплат за двома договорами; 3897,50грн. пені; 3203,43грн. - 3 відсотка річних; 5715грн. - втрат від інфляції.

Ухвалою від 30.11.2020 відкрито провадження у даній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін та призначено підготовче судове засідання на 19.01.2021.

До суду від відповідача надійшли відзив на позовну заяву, в якій викладені заперечення проти позову, а також заява від 06.01.2021 про застосування позовної давності. Крім того, відповідач просив розглянути справу без участі свого представника за наявними у справі матеріалами (вх.№415 від 12.01.2021).

У відзиві на позовну заяву, відповідач просить відмовити в задоволенні позову повністю. Не заперечує, що 02.03.2018 та 07.03.2018 позивач уклав з ТОВ «Страхова компанія «КРЕДО» договори добровільного страхування строком на 12 місяців із сумами страхових виплат у 250000грн.. Зазначає, що умови зазначених договорів є ідентичними. 07.06.2018 року на адресу ТДВ СК "КРЕДО" від позивача надійшло повідомлення, а згодом були надані матеріали закладу охорони здоров`я, які свідчать про те, що внаслідок отриманої зі слів позивача 06.06.2018 травми застрахованій особі був встановлений діагноз: "Закритий фрагментарний перелом надколінника зліва". Керуючись нормами пп. 1.3.1. -1.3.3 Умов страхування по договору страхування на адресу позивача, яка була зазначена ним при укладенні договорів страхування, була направлена вимога ТДВ СК "КРЕДО" від 04.07.2018 про необхідність пройти додаткове обстеження, а саме: комп`ютерну томографію нижньої кінцівки. Однак конверт із поштовим відправленням повернувся із зазначенням причини невручення: «за закінченням терміну зберігання». При тому, що у телефонному режимі позивач погоджувався на додаткове обстеження 27.06.2018, але не з`явився на нього. Вказує що п.5 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про страхування» та п. 4.1.1 умов страхування по договору передбачено, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Відтак у розумінні ст. 8 Закону України «Про страхування» подія по зверненню позивача не є страховим випадком та з настанням цієї події обов`язок страховика здійснити страхову виплату є таким, що не настав. Враховуючи, що позивач ухилився від проходження додаткового обстеження, у виплаті страхового відшкодування було правомірно відмовлено. Крім того, вважає, що вимоги про стягнення пені, інфляційних та 3% річних є неправомірними. (а.с.48-52). У заяві про застосування позовної давності відповідач зазначає, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. (а.с.53-54).

Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив (вх.№962 від 18.01.2021), в якій вона зазначила, що твердження відповідача про ухилення позивача від отримання поштової кореспонденції є його односторонньою відмовою від виконання зобов`язань, яка ставить за метою створення відповідачу перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків, є надуманим та не відповідає дійсності, адже позивач не відмовлявся від отримання будь-якої кореспонденції. Позивач не створював перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків та не просив відповідача відшкодовувати збитки, тому визначати їх обставини, характер та розмір не потрібно. Розмір страхової виплати не залежить від збитків, понесених позивачем внаслідок тимчасового ушкодження здоров`я, які були відшкодовані за місцем роботи позивача на підставі листка непрацездатності. Страхова виплата здійснюється у розмірі певного відсотку страхової суми у разі ушкодження здоров`я застрахованої особи. передбаченого у таблиці №1 додатку №1 особливих умов страхування, згідно з якими передбачено виплату у розмірі 10% від страхової суми за травматичне ушкодження, зокрема, перелом надколінника. На підтвердження події та характеру травматичного ушкодження позивачем було надано повний пакет документів, проте відповідач протиправно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування. Щодо ненадання виписки з історії хвороби, представник позивача зазначає, що п.3.3 умов страхування містить більш широкий перелік документів залежно від страхового випадку, а п.11.1.1 особливих умов чітко визначає, що достатнім буде надання лікарняного листка або довідки про непрацездатність, інші документи надаються на вимогу страховика. При цьому відповідач не вимагав у позивача надання виписки з історії хвороби. На підтвердження страхового випадку позивачем були надані відповідачу: довідка КЗ «Петрівська ЦРЛ» від 07.06.2018, рентгенівський знімок, медична картка з записами травматолога від 09.06.2018 та 12.06.2018, листок непрацездатності №811767. У відповідь на запит відповідача КЗ «Петрівська ЦРЛ» надала відповідь щодо звернення ОСОБА_1 до травматолога 07.06.2018 із діагнозом: закритий фрагментарний перелом лівого надколінника; травма побутова, ознак сп`яніння не виявлено. (а.с.152-154).

Крім того, представник позивача надіслала суду заяву про відкладення розгляду справи, оскільки нею 18.01.2021 на адресу відповідача направлено відповідь на відзив, в зв`язку з чим відповідач може скористатися правом подання заперечень на відповідь на відзив (вх.№963 від 19.01.2021).

Ухвалою від 19.01.2021 підготовче судове засідання було відкладено на 25.02.2021 за клопотанням представника позивача.

Розгляд справи в підготовчих судових засіданнях, призначених на 25.02.2021 та на 31.03.2021 не відбувся через зайнятість судді в іншому провадженні.

Відповідач не скористався своїм правом на подання заперечень на відповідь на відзив позивача.

Від представника позивача до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог до 313474 грн. 31 коп. з доказами направлення її відповідачу (вх.№4510 від 03.03.2021).

Представник позивача направила суду заяву про проведення підготовчого судового засідання за її відсутності та позивача, а також повідомила про отримання відповідачем направлених нею відповіді на відзив та заяви про збільшення позовних вимог (вх.№6729 від 02.04.2021).

Ухвалою від 21.04.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 26 травня 2021 року.

26.05.2021 справа не розглядалась у зв`язку із зайнятістю судді в іншому провадженні. Наступна дата судового засідання призначена на 23.06.2021.

01.06.2021 до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за відсутності позивача та його представника (вх. №10972 від 01.06.2021).

В судове засідання 23.06.2021 учасники судового процесу не прибули, належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи.

У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 02.03.2018 між позивачем та відповідачем укладено договір (поліс) добровільного страхування від нещасних випадків №DNH0NS-182200J. Аналогічний договір №DNH0ЕNS-18271UR укладено 07.03.2018. Відповідно до умов даних договорів, предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи. Страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачеві, а страхувальник зобов`язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору і правил страхування. Договори діють 12 місяців з дати їх укладення із сумами страхових виплат у 250000грн..

Відповідно до п.6.1.2. страховим випадком, зокрема, є ушкодження здоров`я застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, згідно додатку №1 до правил страхування (а.с.16,17).

Згідно із заявами про страхову виплату, позивач ОСОБА_1 07.06.2018, відповідно до умов договорів страхування від 02.03.2018 та 07.03.2018 повідомив про страхову подію, яка відбулася 07.06.2018, а саме: впав з драбини (а.с.22, 22 зворот).

В матеріалах справи міститься копія заяви ОСОБА_1 від 04.07.2018 до ТОВ СК «КРЕДО» про здійснення страхового відшкодування за двома договорами від 02.03.2018 та 07.03.2018, в якій вказано, що на підтвердження страхового випадку ним через сайт Приват24 було відправлено рентгенівський знімок перелому, довідку№810 від 07.06.2018, листок непрацездатності та своєчасно (в день нещасного випадку шляхом подання заявки через Приват24 повідомлено про нещасний випадок. Також у заяві зазначено, що ТОВ СК «КРЕДО» було запитано у КЗ «Петрівська ЦРЛ» всю необхідну медичну документацію для підтвердження страхового випадку, проте страхове відшкодування не виплачено (а.с.23).

Згідно з копією довідки КЗ «Петрівська ЦРЛ» №810 від 07.06.2018, ОСОБА_1 дійсно знаходився на лікуванні в петровській центральній районній лікарні з 07.06.2018 у лікаря травматолога із діагнозом з/фрагментарний перелом надколінка зліва (а.с.25 зворот).

Відповідно до записів травматолога, встановлений діагноз: з/фрагментарний перелом надколінка зліва, видано лікарняний лист з 07.06.2018 по 11.06.2018 №811767 (а.с.26).

З копії листка непрацездатності серія АДО №811767 вбачається, що ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні з діагнозом з/фрагментарний перелом лівого надколінка з 07.06.2018 по 26.06.2018 (а.с.27).

У відповіді КЗ «Петрівська ЦРЛ» від 25.06.2018 №953, що надана ТОВ СК «КРЕДО» на запит №37.7.0.0/2578 від 11.06.2018, зазначено, що позивач ОСОБА_1 звертався 07.06.2018 в поліклінічне відділення до лікаря травматолога. Був зроблений рентген №10/68. ДЗ: Закритий фрагментарний перелом лівого надколінка. Зі слів ОСОБА_1 , травма побутова. Ознак алкогольного сп`яніння на момент огляду не виявлено. З 07.06.2018 по теперішній час знаходиться на амбулаторному лікуванні, лікарняний лист АДО №811767 (а.с.27 зворот).

Страховим актом №Z1857PB70000ВZ від 18.09.2018 відповідачем відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування за договором №DNH0NS-182200J від 02.03.2018 (а.с.28).

Страховим актом №Z1857PB70000ВY від 19.09.2018 відповідачем відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування за договором № DNH0ЕNS-18271UR від 07.03.2018 (а.с.29).

Нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини у сфері добровільного страхування є Закон України «Про страхування».

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про страхування», страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Частиною 1 ст. 3 цього закону визначено, страхувальниками визнаються, зокрема, дієздатні фізичні особи, які уклали із страховиками договори страхування або є страхувальниками відповідно до законодавства України.

Згідно з ч.1 ст.4 цього закону, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування).

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що між позивачем та відповідачем виникли договірні відносини в сфері добровільного страхування на підставі двох аналогічних договорів добровільного страхування від нещасних випадків №DNH0NS-182200J від 02.03.2018 та №DNH0ЕNS-18271UR від 07.03.2018.

Згідно з договорами повний перелік пошкоджень та розмір суми виплати зазначено в таблиці №1 «Ушкодження здоров`я внаслідок нещасного випадку та розмір страхових виплат за страховими випадками» додатка №1 до особливих умов добровільного страхування від нещасних випадків клієнтів фінансових установ правил страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про страхування», добровільне страхування це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідачем долучено особливі умови добровільного страхування від нещасних випадків клієнтів фінансових установ в новій редакції від 31.05.2017 (а.с.85-100).

Розділ 3 особливих умов регулює питання страхового ризику та страхового випадку.

Згідно з абз. 2 п.3.1. розділу 3 особливих умов, страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

П.3.2. особливих умов виокремлено поняття нещасних випадків.

Аналізуючи положення договору добровільного страхування та особливих умов добровільного страхування, суд приходить до висновку, що подія, яка відбулася з позивачем, підпадає під поняття нещасного випадку, а відтак є страховим випадком.

Суд критично ставиться до доводів відповідача про те, що подія по зверненню позивача не є страховим випадком та з настанням цієї події обов`язок страховика здійснити страхову виплату є таким, що не настав, враховуючи, що позивач ухилився від проходження додаткового обстеження.

В матеріалах справи наявні докази, які свідчать про те, що під час дії укладених договорів добровільного страхування з позивачем відбувся страховий випадок, зокрема має місце травматичне ушкодження, внаслідок якого настав розлад здоров`я позивача.

Позивачем доведено, зокрема, долученими до позовної заяви медичними довідками, листком непрацездатності, факт настання страхового випадку. Відповідачем надані докази не спростовано, а навпаки долучено документи, відповідно до яких в позивача виникло право, а у відповідача обов`язок відповідно до договорів добровільного страхування здійснити страхові виплати.

Частиною 2 ст.8 Закону України «Про страхування» визначено, що страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 9 ЗУ «Про страхування» передбачено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхові виплати за договором страхування життя здійснюються в розмірі страхової суми (її частини) та (або) у вигляді регулярних, послідовних виплат обумовлених у договорі страхування сум (ануїтету). Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідач не ставить під сумнів ту обставину, що позивачем вчасно та в повному об`ємі відповідно до умов договору здійснювались страхові платежі. Тобто, позивачем дотримано умови договору, а відтак у відповідача виник обов`язок виплатити страхове відшкодування, який останній не виконав.

Відповідно до вимог п.3 абз.1 ст.20 ЗУ «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Згідно з матеріалами справи, які відповідачем не спростовані, у позивача наявний діагноз: закритий фрагментарний перелом лівого надколінка.

Відповідно до ст.95 таблиці 1 «Ушкодження здоров`я внаслідок нещасного випадку та розмір страхових виплат по страховим випадкам», до ушкодження здоров`я внаслідок нещасного випадку та розмір страхових виплат по страховим випадкам», розмір страхової виплати у відсотках від страхової суми у зв`язку з переломом надколінника становить 10% від страхової суми.

Розмір страхової суми згідно з договорами становить по 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень. Зважаючи на пункт 95 таблиці 1, відповідач мав сплатити по 10% від страхової суми в розмірі по 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 526 цього Кодексу, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами, що містяться у ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності із вимогами статті 992 Цивільного кодексу України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Стаття 625 ЦК України передбачає, якщо боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач свої зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування у встановлений строк належним чином не виконав, обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення пені, інфляційних витрат, 3% річних за прострочення грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною другою статті 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Позивачем збільшено розмір позовних вимог, а саме за двома договорами: суми пені за період з 12.11.2019 по 31.03.2021 у розмірі 252500грн.; 3% річних 3799,31 грн.; інфляційних втрат 7175грн. (а.с.160-162).

Відповідачем заявлено про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені 1 рік; інфляційних втрат та 3% річних 3 роки (а.с.53-54).

Відтак, зважаючи на загальну суму боргу за двома договорами в розмірі 50000грн. (25000грн.+25000грн.), розмір пені в межах строку давності за період з 12 листопада 2019 року по 12 листопада 2020 року складає 1830грн. (50000грн.*0,01%*366 днів).

Розмір інфляційних витрат за період з 18.09.2018 по 31.03.2021 складає 7175 грн. (25000грн.+25000грн.*101,7%*101,4%*100,8%*101%*100,5%*100,9%*101%*100,7%*99,5%*99,4%*99,7%*100,7%*100,7%*100,1%*99,8%*100,2%*99,7%*100,8%*100,8%*100,3%*100,2%*99,4%*99,8%*100,5%*101,0%*101,3%*100,9%*101,3%).

3% річних за період з 18.09.2018 по 31.03.2021 за договором №DNH0NS-182200J від 02.03.2018 складає 1900,68грн. (25000грн.*3%/365*925), та за договором №DNH0ЕNS-18271UR від 07.03.2018 1898,63грн. (25000грн.*3%/365*924). Загальна сума 3% річних становить 3799,31грн. (1900,68грн.+1898,63грн.).

За ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано наведених позивачем підстав права вимоги стягнення грошових коштів за прострочення зобов`язання.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Після дослідження та оцінки доказів у справі, наданих сторонами відповідно до ст.ст. 81, 83 ЦПК України, вони вважаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми згідно зі ст. ст. 77, 78, 79, 80 ЦПК України, і свідчать про наявність підстав для часткового задоволення позову.

За нормами, викладеними у ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позовної заяви, тому з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 82, 258, 259, 263-265, 352, 354, ЦПК України

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , місце до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» про захист прав споживача страхових послуг задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО», (, місцезнаходження: 69068, Запорізька область, місто Запоріжжя, проспект Моторобудівників, буд.34) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень страхового відшкодування за договором №DNH0NS-182200J від 02.03.2018 та 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень страхового відшкодування за договором №DNH0ЕNS-18271UR від 07.03.2018, пені в сумі 1830 (одна тисяча вісімсот тридцять) грн., інфляційних втрат у сумі 7175 (сім тисяч сто сімдесят п`ять) грн., 3% річних у сумі 3799 (три тисячі сімсот дев`яносто дев`ять) грн. 31 коп., а всього 62804 (шістдесят дві тисячі вісімсот чотири) грн. 31 коп..

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО», (, місцезнаходження: 69068, Запорізька область, місто Запоріжжя, проспект Моторобудівників, буд.34) на користь держави 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне рішення складено 23.06.2021.

Суддя: