29.06.2021 227/443/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Здоровиці О.В.

за участю

секретаря с/з Сисенко Ю.В.

позивача ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, третя особа- Служба у справах дітей виконавчого комітету Білозерської міської ради (ЄУНСС № 227/443/21),-

ВСТАНОВИВ:

04.02.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просить позбавити останніх батьківських прав відносно їх малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач по справі ОСОБА_3 є його сином, який перебував у цивільному шлюбі з ОСОБА_4 . Від шлюбу у них народилась дитина, син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому, спільне життя не склалося, і з січня 2020 року вони стали мешкати окремо. Дитина залишилась проживати з матір`ю ОСОБА_4 . На даний час, відповідачі самоусунулись від виконання батьківських обов`язків по вихованню сина, не цікавляться долею дитини, не займаються його вихованням, матеріальної допомоги не надають. Крім того, відповідачі ніде не працюють, ведуть аморальний спосіб життя, в квартирі антисанітарія, вживають спиртні напої. На даний час малолітня дитина проживає у родині позивача. На підставі цього змушений звернутися до суду із вказаним позовом. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою від 02.03.2021 року дану справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Також відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовні вимоги.

Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано відзиву на позовну заяву.

Ухвалою від 19.04.2021 року задоволено клопотання представника позивача про виклик і допит свідків та закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та пояснив, що відповідачі до січня 2020 року мешкали однією сім`єю разом із малолітнім сином. Крім цієї дитини, у ОСОБА_4 є ще є неповнолітня дитина від іншого шлюбу (донька). Після розірвання шлюбу, його онук ОСОБА_5 залишився проживати з матір`ю - ОСОБА_4 , яка не виконувала належним чином своїх батьківських обов"язків, не здійснювала догляду за дитиною, не піклувалася про виховання та життя дитини. Починаючи з березня 2020 року його онук, ОСОБА_5 почав постійно проживати у його родині. Відповідачі проти того, щоб онук проживав в родині бабусі та дідуся заперечень не мали. Але в той же час відповідачі самоусунулися від батьківських обов"язків щодо свого сина ОСОБА_5 . Відповідачі зловживають спиртними напоями, ведуть нездоровий спосіб життя, будь-якої участі у житті та вихованні дитини не приймають, матеріальної допомоги для утримання дитини не надають. Жодного разу питання щодо повернення онука в сім"ю або одному з батьків, відповідачі не ставили. Враховуючи наведене позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки вважає, що дитина їм не потрібна.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Проте направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав у повному об`ємі. (а.с.65)

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористалася.

Представник третьої особи - ОСОБА_2 , яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти позбавлення батьківських прав відповідачів відносно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також зазначила, що малолітнього ОСОБА_5 взято на первинний облік, як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах, що проживає у сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків.

В судовому засіданні в якості свідка була допитана ОСОБА_7 , яка суду пояснила, що позивач у справі є її чоловіком, а малолітній ОСОБА_5 - її онуком. Онук мешкав з матрі`ю у не сприятливих умовах, у квартирі було брудно, накурено. Дитина постійно була голодна, не доглянута. Відповідачка ОСОБА_4 зловживає спиртними напоями. Відповідач ОСОБА_8 взагалі самоусунувся від батьківських обов"язків. Зазначила, що разом з чоловіком з квітня 2020 року вони забрали онука до себе і з того часу піклуються про нього та виховують його. За вечь час, коли онук ОСОБА_5 мешкає у них в родині, матір останнього навідала дитину лише один раз, на день його народження, але і в цей раз їй дитини потрібна не була, оскільки побула вона з сином не більше 15 хвилин. ОСОБА_8 незважаючи на те, що є її сином також веде нездоровий спосіб життя і син йому не потрібен. Відповідачі фактично самоусунулися від виховання свого сина ОСОБА_5 . З часу коли онук став мешкати в її родині жодний з відповідачів не намагався повернути онука. Будь-якої матеріальної допомоги на утримання онука відповідачі не надають.

Свідок ОСОБА_10 , суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 , знайома з родиною приблизно 30 років. Їй відомо, що з весни 2020 року родина ОСОБА_11 виховує онука, який постійно мешкає з ними. Їй відомо, що батьки неповнолітнього ОСОБА_5 зловживають алкогольними напоями і дитиною не цікавляться. З часу, коли ОСОБА_5 став мешкати в родині ОСОБА_11 вона жодного разу не бачила, щоб відповідачі навідували свого сина.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він є сусідом ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 . Йому відомо, що у ОСОБА_4 є діти, дівчинка і маленький хлопчик, яким завжди опікувалась старша його сестра, бо ОСОБА_4 зловживає спиртними напоями і не слідкує за дітьми. Майже більше року він взагалі не бачить сина ОСОБА_14 , оскільки він з нею не мешкає. Де зараз перебуває найменший син ОСОБА_4 , йому не відомо. На даний час він постійно бачить старшу дочку ОСОБА_4 .

Заслухавши позивача, пояснення третьої особи та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню виходячи з такого.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно до ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом ч.1 ст.164 СК України, суд може позбавити матір, батька батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Тлумачення цієї норми права дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо і лише за наявності вини у їхніх діях.

Питання щодо сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.

В судовому засіданні встановлено таке.

Копією свідоцтва про народження підтверджується, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і його батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_4 (а.с.16).

З довідки виконавчого комітету Добропільської міської ради встановлено, що позивач ОСОБА_1 мешкає без реєстрації за адресою АДРЕСА_2 та має склад сім`ї- дружину ОСОБА_7 , сина ОСОБА_15 та онука ОСОБА_5 , 2018 року народження. (а.с.21)

Довідкою про реєстрацію місця проживання особи, наданою Виконавчим комітетом Білозерської міської ради № 02/02-283 від 17.02.2021 року підтверджується, що відповідач по справі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 24.12.2019 року зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 (а.с.36).

З довідки виконавчого комітету Білозерської міської ради № 02/02-282 від 17.02.2021 року встановлено, що відповідач ОСОБА_4 , з 03.04.2018 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 . (а.с.37)

Згідно побутової характеристики виданої старостою Святогорівського старостинного округу № 25/02-21 від 21.01.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 мешкає за адресою АДРЕСА_2 . За вказаною адресою ОСОБА_16 мешкає без реєстрації разом із дружиною та малолітнім онуком та за місцем мешканн характеризується позитивно. (а.с.24)

З побутової характеристики, виданої директором ПП « БРЕС» Прогрес» б/н від 21.02.2021 вбачається, що ОСОБА_4 , інколи перебуває у квартирі зі своїм колишнім чоловіком за адресою АДРЕСА_5 . Зі слів сусідів влаштовують дебоші, бійки, заважають спокою. Сусіди неодноразово викликали поліцію. (а.с.26).

З побутової характеристики виданої Головою правління СББ «Гармонія», встановлено, що ОСОБА_8 проживав за адресою АДРЕСА_4 з березня 2018 року по січень 2020 року з ОСОБА_4 . За час проживання, вели аморальний спосіб життя, постійно сварилися, заважали сусідам. Мають двох дітей, яких виховують дідусі та бабусі. (а.с.29)

З акту обстеження житлових умов квартири ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , від 05.04.2021 року вбачається, що за даною адресою мешкає родина ОСОБА_17 , яка складається з 4-х осіб, а саме ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 та ОСОБА_5 , 2018 року народження. Будинок складається з трьох кімнат, в якій витримані санітарно-гігієнічні норми та має добрі умови проживання. Відносини у родині добрі. ОСОБА_5 мешкає з дідусем та бабусе більше року і для нього створені належні умови для гармонійного розвитку. (а.с.94)

З акту обстеження умов проживання ОСОБА_4 , вбачається, що провести обстеження умов проживання ОСОБА_4 адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований ОСОБА_5 , 2018 року народження не вбачалось можливим, оскільки на час обстеження двері квартири ніхто не відчинив. Володільцю квартири було залишено запрошення до служби у справах дітей Білозерської міської ради.(а.с. 105).

З побутової характеристики на ОСОБА_20 , яка видана 05.02.2021 року головою правління ОСББ «Уралець», вбачається, що станом на 05.02.2021 року ОСОБА_4 мешкала за адресою АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_21 , має двої дітей - ОСОБА_22 , 2013 року народження та ОСОБА_5 , 2018 р.н. Зі змісту характеристики вбачається, що ОСОБА_20 веде нездоровий спосіб життя (п"є, тижнями не буває вдома). Старшою доньою опікується батько ОСОБА_23 та дідусь з бабусею ОСОБА_24 та ОСОБА_25 . Молодшого хлопчика ще в травні 2020 року до себе забрав дідусь ОСОБА_26 та його дружина. ОСОБА_27 ніякої участі в вихованні дітей не приймає (а.с.96).

Копією наказу служби у справах дітей Білозерської міської ради № 7 від 03.02.2021 року (а.с.101) підтверджується. що ОСОБА_5 , 15.03.2018 року взятий на облік як такий, що проживає в сім"ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов"язків.

Копією заяви ОСОБА_28 на ім"я начальника служби у справах дітей Білозерської міської ради від 03.02.2021 року (а.с.103) вбачається, що останній у вказаній заяві зазначав, що ні він, ані ОСОБА_4 не займаються вихованням та утриманням свого малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Малолітній ОСОБА_5 майже пів року мешкає разом з його батьками ОСОБА_17 та ОСОБА_7 .. Також у вказаній заяві ОСОБА_28 зазначив, що він не заперечує проти позбавлення батьківських прав.

Свідоцтвом про народження, що видане 05.01.2006 року виконкомом Новодонецької селищної ради м.Добропілля Донецької області (а.с.15) підтверджується родинні відносини між відповідачем ОСОБА_28 та позивачем ОСОБА_17 .. Вказані особи є сином та батьком.

З висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Білозерської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав вбачається, що Орган опіки та піклування виконавчого комітету Білозерської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як таких, що ухиляються від виконання покладених на них батьківських обов`язків. (а.с.46-47).

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Зі змісту положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8ст.7 СК України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

З наведених норм вбачається, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Суд наголошує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків повинно бути навмисним, тобто коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі досліджених доказів суд приходить до висновку про те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі, які є батьками малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 свідомо самоусунулися від виховання та утримання свого сина. Відповідачі взагалі не цікавляться життям та здоров"ям своєї дитини, не виконують свої батьківські обов"язки, не приймають ніякою участі у житті свого малолітнього сина і не мають наміру і бажання вчиняти дії на виправлення цієї ситуації. Малолітній ОСОБА_5 на протязі року мешкає разом зі своїм дідусем (позивачем у справі) та бабусею ОСОБА_7 , які фактично піклуються, виховують та утримують свого онука. Факт проживання малолітнього ОСОБА_5 з бабою і дідом жодним чином не турбує відповідачів, які, як встановлено в судовому засіданні, вважають це нормою і взагалі не намагалися забрати дитину для проживання з батьком або з матірью.

При цьому суд зазначає, що відповідачі належним чином були повідомлені про дати, час і місце розгляду вказаної справи, але жодного разу в судові засідання не з`явились, що на думку суду свідчить про їх байдужість до долі свого сина ОСОБА_5 .

Доказів, які б свідчили про те, що відповідачі, в силу певних поважних причин або інших обставин, не можуть здійснювати свої батьківські обов`язки щодо малолітнього ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позивачем в судовому засіданні доведено, що відповідачі свідомо нехтують своїми батьківськими обов"язками щодо малолітнього сина ОСОБА_5 , що у відповідності з вимогами ст. 164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Виходячи з вищевказаного, суд вважає позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується розподілу судових витрат, то позивач просив віднести слпачений ним при подачі позову судовий збір на його рахунок.

Керуючись ст.ст. 152, 155, 164-166 СК України, ст.ст. 259, 263-266, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Білозерської міської ради - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав відносно їх малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право, відповідно до ч.2 ст.354 ЦПК України, на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

На підставі ч.6 ст.164 Сімейного Кодексу України, копію рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт НОМЕР_1 виданий Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області 11.01.2001 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 .

Відповідачі:

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 виданий Добропільським МРВ ГУМВС України в Донецькій області 15.09.2005 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт НОМЕР_6 виданий 07.03.2018 року органом 1430, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Білозерської міської ради, , юридична адреса: Донецька область, м.Білозерське, вул.імені Олександра Первія, 4.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 17 червня 2021 року. Повний текст рішення суду буде складений 29 червня 2021 року.

Надруковано власноручно в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя О.В. Здоровиця

17.06.2021