Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1796/19

Провадження № 2/126/23/2021

"14" червня 2021 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В.І.

із секретарем Франківською Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права на спадщину з тих підстав, що як стверджує, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Війтівка Гайсинського (Бершадського) району Вінницької області помер її батько ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, у тому числі і 1/7 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті ОСОБА_5 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном прийняли позивачка та її мама ОСОБА_6 . ОСОБА_6 спадщину після смерті ОСОБА_5 при житті не оформила в порядку встановленому законодавством і ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належне їй майно, у тому числі 1/7 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті її матері ОСОБА_6 , частину спадщини позивачка прийняла і оформила у встановленому законом порядку. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік ОСОБА_1 . ОСОБА_7 , після смерті якого позивачка та відповідачка ОСОБА_2 прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, інші спадкоємці першої черги за законом від прийняття спадщини відмовились. Маючи намір належним чином оформити спадкове майно позивачка звернулась із заявою до нотаріуса, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Тому просить визнати за нею, як за спадкоємцем першої черги за законом право власності на 3/7 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , загальною площею 106,8 кв.м., житловою площею 58,8 кв.м., що позначається літерою "А" з відповідною частиною господарських будівель та споруд: веранда - "а", тамбур - "а1", літня кухня - "Б", погріб - "Бпід", сарай - "В", сарай - "Г", сарай - "г", колодязь - "К", огорожа - 1-3, який в рівних частинах належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 .

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Мандзій Н.К. через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності її довірителя, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Мазур С.М. до суду подала заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності та за відсутності її довірителя, позов визнає.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, хоча по час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою Бершадського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 17.04.2019 № 779-16,2-38 про те, що виконкомом Війтівської сільської ради Бершадського району Вінницької області складено актовий запис про смерть № 18 від 03.03.1994 на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, у тому числі і 1/7 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті ОСОБА_5 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном прийняли позивачка та її мама ОСОБА_6 . Даний факт не оспорюється сторонами по справі.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивачки ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 29.07.2003.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на належне йому майно, у тому числі і 1/7 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Спадкове майно позивачка та відповідач ОСОБА_3 прийняли шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Війтівської сільської ради № 198 від 20.03.2019. Частину спадкового майна позивачка та відповідач ОСОБА_3 оформили у встановленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02.05.2011. Цей факт не оспорюється сторонами по справі.

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР (що діяв на момент відкриття спадщини) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно зі ст. 529 при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР (що діяв на момент відкриття спадщини) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивачка належно та в визначений строк прийняла спадкове майно.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 25.09.2008.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належне їй майно, у тому числі 1/7 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги за законом та частину спадщини прийняла і оформила у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою № 196 від 20.03.2019 та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.05.2012. Даний факт не оспорюється сторонами по справі.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Позивачка звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, Бершадська державна нотаріальна контора відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 259/02-31 від 27.06.2019.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільноправовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивачки до суду з позовом про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування на нерухоме майно, що відповідає положенню ст. 392 ЦК України.

Відповідно до довідки Комунального підприємства Бершадського районного бюро технічної інвентаризації Вінницької обласної ради від 28.03.2019 № 169, згідно з випискою від 20.03.2019 з погосподарської книги № 1, особовий рахунок № НОМЕР_3 житловий будинок по АДРЕСА_1 , відноситься до категорії колгоспних дворів. Станом на 15.04.1991 до складу двору входять та є власниками цього житлового будинку в рівних частинах по 1/7 частки ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_6 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_7 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 .

Згідно роз`яснень, викладених в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у встановленому порядку набули право власності кожен на 1/7 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1 , на який відкрилась спадщина після їх смерті.

У передбачений законом строк та спосіб позивачка прийняла спадкове майно після смерті батька ОСОБА_5 в розмірі 1/14 частини житлового будинку, після смерті чоловіка ОСОБА_7 в розмірі 1/14 частини житлового будинку, а також після смерті матері ОСОБА_6 в розмірі 3/14 частини житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .

Тому суд вважає позовні вимоги в частині визнання за позивачкою права власності на спадкове майно, а саме 5/14 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню, в решті позовних вимог слід відмовити з вище наведених підстав.

На підставі ст.ст. 392, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК Української РСР, керуючись ст.ст. 4, 11-13, 76-83, 89, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , жителька АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_4 , жителька АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , жителя АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 (жительки АДРЕСА_4 ) про визнання права на спадщину - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_5 право власності на 1/14 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , загальною площею 106,8 кв.м., житловою площею 58,8 кв.м., що позначається літерою "А" з відповідною частиною господарських будівель та споруд: веранда - "а", тамбур - "а1", літня кухня - "Б", погріб - "Бпід", сарай - "В", сарай - "Г", сарай - "г", колодязь - "К", огорожа - 1-3.

Визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 її чоловіка ОСОБА_7 право власності на 1/14 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , загальною площею 106,8 кв.м., житловою площею 58,8 кв.м., що позначається літерою "А" з відповідною частиною господарських будівель та споруд: веранда - "а", тамбур - "а1", літня кухня - "Б", погріб - "Бпід", сарай - "В", сарай - "Г", сарай - "г", колодязь - "К", огорожа - 1-3.

Визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її матері ОСОБА_6 право власності на 3/14 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , загальною площею 106,8 кв.м., житловою площею 58,8 кв.м., що позначається літерою "А" з відповідною частиною господарських будівель та споруд: веранда - "а", тамбур - "а1", літня кухня - "Б", погріб - "Бпід", сарай - "В", сарай - "Г", сарай - "г", колодязь - "К", огорожа - 1-3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В. І. Гуцол