Справа № 505/2378/19
Провадження № 2/505/597/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2021 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Івінського О.О.

секретаря судового засідання Черчел Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Подільська міська рада в особі реєстраційного відділу управління забезпечення діяльності виконавчого комітету та міської ради про визнання права власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , 19 липня 2019 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Подільська міська рада в особі реєстраційного відділу управління забезпечення діяльності виконавчого комітету та міської ради та просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0511 га, з кадастровим номером :02:015:0231, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивував тим, що 01.07.2015 року рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області за ОСОБА_1 визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку із господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , від 04.02.2015 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок із господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , але в 2015 році позивач не звернув увагу на те, чи є право власності на земельну ділянку. В 2019 році ОСОБА_1 вирішив приватизувати земельну ділянку та з`ясував, що вона належить на праві приватної власності ОСОБА_2 в старих документах, переданих відповідачкою в 2015 році він знайшов документи про право власності на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_2 . Так як, позивач право власності на будинок на підставі рішення суду зареєстрував, а право власності на земельну ділянку зареєструвати не може, тому вимушений звернутися в суд з цим позовом.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої на задоволенні позову наполягав та просив розглянути справу у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явилася. Надала заяву, згідно якої позов визнала та просила розглянути справу у її відсутність.

Представник Подільської міської ради Подільського району Одеської області підготовче судове засідання не з`явився, проте надав клопотання, в якому проти позовних вимог позивача не заперечував та просив розгляд справи проводити за відсутності представника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено що заочним рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 01 липня 2015 року у справі №505/2186/15-ц, було визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку із господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , від 04 лютого 2015 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок із господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 40,3 кв.м.

26 серпня 2015 року ОСОБА_1 зареєстрував за собою право приватної власності на житловий будинок із господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 40,3 кв.м., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.09.2015 року за № 43182691.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно за індексним номером: 33179093 від 05.02.2015 року, серії НОМЕР_1 , земельна ділянка площею 0,0511 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :02:015:0231, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Згідно висновку оцінювача про вартість об`єкта експертної грошової оцінки земельної ділянки, складеного ФОП ОСОБА_3 від 02.07.2019 року, ринкова вартість земельної ділянки площею 0,0511 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:015:0231, становить 15660,00 грн.

Висновки суду підтверджуються матеріалами справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17 (провадження № 14-47цс20), не відступаючи від правових позицій Верховного Суду України, висловлених у постановах від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16 та інших, зробила висновок, що при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що зазначена норма статі 120 ЗК України закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з положеннями статті 125 ЗК України у редакції, що була чинною, починаючи з 01 січня 2002 року, слід виходити з того, що у випадку переходу у встановленому законом порядку права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно із виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на розміщену на ній нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Тобто за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

Разом з цим, Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові, серед іншого, дійшла висновку про те, що укладаючи договір, спрямований на відчуження будинку, сторони не могли не розуміти, що користування будинком неможливе без використання земельної ділянки, достатньої для розміщення й обслуговування будинку. Оскільки сторони не обумовили розмір земельної ділянки, яка переходить у власність позивачки, під час нового розгляду справи необхідно з`ясувати дійсні наміри сторін щодо такого розміру. Для цього необхідно встановити, який розмір земельної ділянки, призначений для розміщення і обслуговування будинку, є нормативно визначеним у місцевості, де він знаходиться, а також для визначення тієї частини земельної, яка необхідна для обслуговування будинку позивачки, слід з`ясувати, чи використовує відповідач відповідну земельну ділянку, яку саме її частину та для якої мети.

Позивач ОСОБА_1 вказав, що, укладаючи договір купівлі-продажу, він не звернув увагу на те, чи є право власності на земельну ділянку. З матеріалів справи і зокрема, з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-014 від 10.02.2014 року, земельна ділянка площею 0,0511 га з кадастровим номером :02:015:0231, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 .

Згідно п. г ч.1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Таким чином, зазначений розмір відповідає правилам ст. 121 ЗК України щодо розміру земельних ділянок, які безоплатно передаються у власність громадян - власників житлових будинків та будівель.

Будь-яких інших доказів, в тому числі і висновків експертизи, щодо визначення тієї частини земельної, яка необхідна для обслуговування будинку, сторонами не надано.

При таких обставинах, позовні вимоги у частині визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 0,0511 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:015:0231, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно вимог ч. 4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд знаходить всі підстави для ухвалення за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Подільська міська рада в особі реєстраційного відділу управління забезпечення діяльності виконавчого комітету та міської ради про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , право власності на земельну ділянку площею 0,0511 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з кадастровим номером :02:015:0231, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Котовський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя О.О. Івінський

Повне судове рішення складено 13 липня 2021 року.