Провадження № 2/742/828/21
Єдиний унікальний № 742/1257/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого-судді Коваленко А.В., за участю секретаря судового засідання Риндя Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду з заявою в якій просить суд стягнути з Акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (приватне) на користь ОСОБА_1 9 788 (дев`ять тисяч сімсот вісімдесят вісім) гривень 00 копійок шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності; 12 691 (дванадцять тисяч шістсот дев`яносто одна) гривня 07 копійок витрат на лікування; 1123 (одна тисяча сто двадцять три) гривні 95 копійок моральної шкоди, 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок витрат на правову допомогу.

Свої вимоги аргументує тим, що 28 грудня 2019 року о 16 год. 20 хв. на вул.1 Травня в м.Прилуках, Чернігівської області, ОСОБА_2 керуючи автомобілем ВАЗ -2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП велосипедист ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження.

За фактом ДТП було відкрито кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0001783.

На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ -2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 була застрахована у АТ СГ «ТАС» поліс № АО6023838

За наслідками отримання тілесних ушкоджень у вищевказаному ДТП ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні лікарні з 28.12.2019 по 22.01.2020 року. З 23.01.2020 р. продовжила лікування у лікаря травматолога поліклінічного відділення лікарні по 11.03.2020 року. У зв`язку з цим вона понесла витрати на лікування у сумі 12691 грн. 07 коп.

Крім того позивач у зв`язку з лікуванням була непрацездатною 74 дні.

У зв`язку з цим розмір страхового відшкодування за шкоду завдану внаслідок ДТП становить 9788 грн.

Через ушкодження здоров`я позивач зазнала також моральної шкоди, оскільки звичний уклад її здоров`я змінився та вона зазнала душевних страждань. Моральну шкоду вона оцінює в 1123 грн. 95 коп.

Позивач звернулася до АТ СГ «ТАС» з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування за шкоду завданої внаслідок ДТП, що відбулась 28.12.2019 року.

На даний час позивачу не було виплачено страхове відшкодування, тому вона звернулась з відповідним позовом до суду.

27 квітня 2021 року відповідач надав відзив на позовну заяву в якому не погоджується з позовними вимогами та просить відмовити в їх задоволенні, при цьому зазначає, що позивач в порушення ст.33-1 та ст.35 Закону №1961 VI не надав страховику всі необхі документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування, також не надав документального підтвердження того, що по справі спірного ДТП завершене провадження та прийняте рішення, що набрало законної сили, винну особу в скоєні ДТП не встановлено. У зв`язку з цим позивача було повідомлено про неможливість прийняття рішення по справі та про зупинення перебігу строку прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та виплати його до моменту отримання страховиком рішення в кримінальному провадженні, яке набрало законної сили, після чого страховиком буде відновлено розгляд справи і буде прийнято відповідне рішення. Крім того не погоджується з розміром витрат на професійну правову допомогу понесених позивачем та просить зменшити розмір витрат на правову допомогу.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні в залі суду Прилуцького міськрайонного суду на 11 год. 00 хв. 05 травня 2021 року.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 травня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 та відкладено підготовчий розгляд справи до 09 год. 00 хв. 31 травня 2021 року.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 травня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду на 09 год. 00 хв. 23 червня 2021 року.

ІІІ. Позиції сторін.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, але надали заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в судове засідання не з`явився, але надав заяву в якій позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12 2019 року відкрито кримінальне провадження за № 0001783 за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України, потерпілою у вказаному кримінальному провадженні є ОСОБА_1 . Обставини, щодо вчиненого кримінального правопорушення: до Прилуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, 28.12.2019 о 16:32 надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 28.12.2019 року, близько 16 год. 20 хв. ОСОБА_2 керуючи автомобілем ВАЗ -2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись проїжджою частиною вулиці 1 Травня в напрямку вулиці Ветеранська під час руху зі швидкістю близько 40 км/год через погану видимість допустив зіткнення передньої правої частини автомобіля з велосипедом марки ММВЗ під керуванням гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час ДТП ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у виді перелому правої ключиці забійної рани височно скроневої ділянки голови.

Транспортний засіб ВАЗ -2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на день події, був застрахований у акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС», що підтверджується Полісом обов`язкового страхування №АО6023838, що діючий станом на 28.12.2019 року(а.с.41).

20 липня 2020 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та про настання шкоди спричиненої в результаті ДТП, яка сталася за участю транспортного засобу страхувальника акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» ВАЗ -2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , страховий поліс ОСЦПВВНТЗ АО6023838, що діючий станом на 28.12.2019 року, водій ОСОБА_2 (а.с.6).

20 липня 2020 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» з заявою на виплату страхового відшкодування за шкоду завдану внаслідок ДТП яка сталася 28.12.2019 року, близько 16 год. 20 хв. в м.Прилуках, Чернігівської області по вул.І Травня, в якій автомобіль реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_1 , яка внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження(а.с.7)

Відповідно до повідомлення №3 від 24.06.2020 про перебування на лікуванні в медичних закладах та проходження лікування в домашніх умовах, ОСОБА_1 на виконання умов договору від 24.06.2020 року повідомила, що внаслідок травм отриманих в дорожньо-транспортній пригоді, яка трапилась в м.Прилуках, Чернігівської області, вона перебувала на лікуванні в КНП «Прилуцька міська лікарня» з 28.12.2019 по 21.01.2020, в КНП «Прилуцька міська лікарня» з 10.06.2020 року, амбулаторно лікувалась по 12.03.2020 року. Надала заяву повідомлення, що за випадком ДТП, що мала місце 28.12.2019 в м.Прилуках, внаслідок ДТП ОСОБА_1 було спричинено шкоду та від водія ОСОБА_2 вона отримала 2800 грн. за ліки при її надходженні в лікарню в день ДТП(а.с.28, 30).

Згідно з довідки про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді видана поліклінічним відділенням КНП «Прилуцька центральна міська лікарня», ОСОБА_1 , 1975 року народження, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебувала на лікуванні в КНП «ПЦМЛ» з приводу розрива правого ключично-акроміального з`єднання з вивихом правої ключиці в період з 23.01.2020 по 11.03.2020 (а.с.27)

Відповідно до листка непрацездатності Серія НОМЕР_2 виданий 02 березня 2020 року ОСОБА_1 перебувала на амбулаторному лікуванні в Комунально некомерційному підприємстві «Прилуцька міська лікарня» з 03 березня 2020 по 11 березня 2020(а.с.13,36)

Відповідно до листка непрацездатності Серія НОМЕР_3 виданий 23 січня 2020 року ОСОБА_1 перебувала на амбулаторному лікуванні в Комунально некомерційному підприємстві «Прилуцька міська лікарня» з 23 січня 2020 по 02.03.2020(а.с.34)

Згідно з довідки виданої КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в травматично-ортопедичному відділенні Прилуцької центральної міської лікарні з 28.12.2019 по 22.01.2020 року з діагнозом закрита травма грудної клітки. Правобічний післятравматичний пневмоторакс. Розрив правого ключично-акроміального з`єднання з вивихом правої ключиці.(а.с.26, 11, 12,17)

Відповідно до листка непрацездатності Серія АКА №950646 виданий 22 січня 2020 року ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в Комунально некомерційному підприємстві «Прилуцька міська лікарня» з 28.12.2019 по 22.01.2020 року (а.с. 32)

У зв`язку з лікуванням ушкоджень завданих внаслідок ДТП ОСОБА_1 понесла витрати у сумі 12691 грн. 07 коп., що підтверджується виписками з медичної карти стаціонарного хворого №10391 від 22.01.2020, випискою з медичної картки амбулаторного хворого від 23.01.2020, листків лікарських призначень, рахунку-фактури №БА-0000007 від 02 січня 2020 року, квитанцій (а.с.11-25)

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу, при русі транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Статтею 1187 ЦК України передбачено об`єктивну (безвинну) цивільно-правову відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки за шкоду, яка завдана внаслідок його експлуатації третій особі.

Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Згідно зі статтею 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно - правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

У статті 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно із статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

Щодо позовних вимог про стягнення з Акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (приватне) на користь ОСОБА_1 12 691 (дванадцять тисяч шістсот дев`яносто одна) гривня 07 копійок витрат на лікування.

Статтею 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Положеннями статтей 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до частини п`ятої статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки, так і ті, що завдали шкоди внаслідок необережності.

Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 263 ЦК України непереборною силою визнається надзвичайна або невідворотна за таких умов подія.

Непереборна сила - це подія, об`єктивно невідворотна за певних умов не тільки для цього заподіювача шкоди, а й для інших осіб при досягненому рівні розвитку науки і техніки; надзвичайна подія, яка не може бути передбачена заподіювачем шкоди; завжди зовнішня подія по відношенню до діяльності заподіювача шкоди.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція винуватості заподіювача шкоди.

Вказані правові висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 05.06.2019 у справі № 466/4412/15-ц, від 15.08.2019 у справі № 756/16649/13-ц, від 02.10.2019 у справі № 447/2438/16-ц, від 11.12.2019 у справі № 601/1304/15-ц та 28.10.2020 у справі № 445/370/19.

Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб ВАЗ -2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 був застрахований в акціонерного товариства «Страхова група «ТАС». Внаслідок ДТП позивач отримала тілесні ушкодження, у зв`язку з чим лікувалася та понесла витрати на лікування у сумі 12691 грн. 07 коп., що підтверджується відповідними квитанціями на придбання медичних препаратів.

Відповідачем не доведено, що дорожньо-транспортна пригода трапилась внаслідок умислу потерпілого або непереборної сили, а тому відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки за встановлених судами обставин не виключається.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, аналіз їх застосування, наведений, зокрема, у правових позиціях Верховного Суду, відповідно до яких володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини; перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки, так і ті, що завдали шкоди внаслідок необережності.

У зв`язку з цим шкода у зв`язку з лікуванням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягає стягненню із відповідача як страховика завдавача шкоди на користь позивача у сумі 12691 грн. 07 коп., тому в цій частині позовних вимог позов підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з Акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (приватне) на користь ОСОБА_1 9 788 (дев`ять тисяч сімсот вісімдесят вісім) гривень 00 копійок шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності.

У зв`язку із хворобою позивач не могла працювати та була непрацездатною 74 дні.

Відповідно до довідки про доходи №29 від 27.11.2020 року виданої КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія», ОСОБА_1 за період роботи з грудня 2018 по листопад 2019 року отримала дохід у сумі 47617 грн. 31 коп.(а.с.31)

Згідно розрахунку наданого позивачем, її середньомісячний дохід становить 3968 грн. 11 коп. виходячи із розрахунку 47617 грн. 13 коп. (дохід за період з грудня 2018 по листопад 2019) / 12 (місяців).

Розмір страхового відшкодування за шкоду завдану внаслідок ДТП становить 9788 грн. виходячи із розрахунку 3968 грн.11 коп. (середньомісячний дохід позивача ) / 30 днів х 74 дні.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) як неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю.

Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком розмір страхового відшкодування за шкоду завдану внаслідок ДТП.

У зв`язку з чим шкода пов`язана із тимчасовою втратою працездатності у розмірі 9788 грн. підлягає стягненню із відповідача як страховика завдавача шкоди на користь позивача, тому в цій частині позовних вимог позов підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з Акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (приватне) на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1123 грн. 95 коп.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди , завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з п.1 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

В силу вимог статті 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Судом встановлено, що позивачу у зв`язку з завданням тілесних ушкоджень за наслідками ДТП завдано моральну шкоду, з відповідача на користь позивача стягнута страхова виплата пов`язана з тимчасовою втратою працездатності внаслідок завдання шкоди заподіяної здоров`ю позивача у розмірі 9788 грн. та 12691 грн. 07 коп. витрат на лікування, всього у сумі 22479 грн. 07 коп.

Тому моральна шкода завдана позивачу становить 1123 грн. 95 коп. виходячи з розрахунку (22479 грн.07 коп. х 5 : 100)

У зв`язку з чим, з відповідача, як страховика завдавача шкоди на користь позивача підлягає стягненню 1123 грн. 95 коп. моральної шкоди.

Тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

VІ. Розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог ч.1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позовні вимоги задоволено, а позивач звільнений від сплати судового збору, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави 908 (дев`ятсот вісім) грн. судового збору.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.

Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Аналогічні правові висновки були зроблені у постановах Верховного Суду №826/1216/16 від 27.06.2018, № 922/1163/18 від 06.03.2019.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Як вбачається з договору про надання правової допомоги № 2721 від 24.06.2020, додатку №2 до договору адвокатське об`єднання «Автопоміч» зобов`язалося надати ОСОБА_1 , а остання прийняти юридичні послуги та здійснити оплату за надання правової допомоги. Оплата за надані послуги становить 1000 грн. за 1 годину роботи(а.с.46-48,47)

Згідно з детального розрахунку робіт (наданих послуг) виконаних для надання правничої (правової) допомоги вартість послуг пов`язаних з наданням правничої допомоги клієнту адвокатом становить: за правовий аналіз наявних доказів (документів по справі) 1000 грн.; опрацювання законодавчої бази , що регулюють відносини між позивачем та відповідачем, формування правової позиції по веденню справи та вибір стратегії, аналіз судової практики 1000 грн., написання, підготовка, копіювання та надсилання позовної заяви з додатками в суд(в тому числі сторонам) 2000 грн. Всього 4000 грн.(а.с.49)

Натомість, суд вважає, що витрати з опрацювання законодавчої бази , що регулюють відносини між позивачем та відповідачем, формування правової позиції по веденню справи та вибір стратегії, аналіз судової практики , не є витратами пов`язаними з розглядом справи, а свідчать про підвищення правової обізнаності адвоката , що є його професійним обов`язком, а тому дані витрати в розмірі 1000 грн. не можуть бути покладені на відповідача.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач отримала правову допомогу, за що нею було сплачено 4000 грн. такі дії відповідають умовам договору про надання правової допомоги, а час, витрачений на підготовку, складання, подання документів в суді є обґрунтованим, з виключенням часу на опрацювання законодавчої бази , що регулюють відносини між позивачем та відповідачем, формування правової позиції по веденню справи та вибір стратегії, аналіз судової практики, то витрати в розмірі 3000 гривень підлягають стягненню з відповідача.

Доводи відповідача, що сума витрат на професійну правову допомогу не відповідають критеріям реальності таких витрат, розумності їх розміру, тому підлягають зменшенню, не підтверджено належними доказами.

За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3000 грн. в рахунок відшкодування коштів за надання правничої допомоги.

Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ідентифікаційний код 30115243, юридична адреса: м.Київ, пр.Перемоги, 65, на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 788 (дев`ять тисяч сімсот вісімдесят вісім) гривень 00 копійок шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності; 12 691 (дванадцять тисяч шістсот дев`яносто одна) гривня 07 копійок витрат на лікування; 1123 (одна тисяча сто двадцять три) гривні 95 копійок моральної шкоди.

Стягнути з акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ідентифікаційний код 30115243, юридична адреса: м.Київ, пр.Перемоги, 65, на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , 3000 ( три тисячі) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

Стягнути з акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ідентифікаційний код 30115243, юридична адреса: м.Київ, пр.Перемоги, 65 на користь держави 908 (дев`ятсот вісім) грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд. Позивач, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Коваленко