Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1410/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючий суддя Левко Т.Ю.,

секретар судового засідання Роман К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Виноградівського районного суду Закарпатскої області в порядку загального позовного провадження цивільну справу №299/1410/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про зняття заборони на відчуження майна,

В С Т А Н ОВ И В :

Позивач ОСОБА_2 , звернулась до Виноградівського районного суду Закарпатської області з цивільним позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк».

В обгрунтування позовних вимог вказує, що згідно до Договору купівлі-продажу від 07.04.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської держаної нотаріальної контори Боричок К.В., за реєстровим №790, ОСОБА_1 , стала власником в цілому житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 (копія Договору купівлі-продажу та Витягу про реєстрацію права власності додається).

У відповідності до Договору іпотеки від 27.04.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Богаш Н.Я., зареєстрованого в реєстрі за №1260, підписаного між мною та ЗАТ КБ «ПриватБанк», (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») на період користування кредитом за Договором № MKV0GK00002032 від 26.04.2005 року, на нерухомість позивачки, а саме на житовий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Богаш Н.Я., було накладено заборону на відчуження, належного позивачці на праві приватної власності житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 .

Як вбачається із Заяви від 09.06.2015 року за №20.1.0.0.0/7-150608/3039, відповідачем повністю підтверджено виконання позивачем ОСОБА_1 зобов`язань за вказаним кредитним Договором №MKV0GK00002032 від 26.04.2005 року, також вбачається, що відповідач не заперечував проти зняття заборони, накладеної на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 .

В подальшому, з метою зняття заборони накладеної на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , позивачка 19.02.2021 року, звернулася до нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Богаш Н.Я., проте, нотаріусом у знятті заборони було відмовлено, поскільки, як було встановлено, в Державному реєстрі речових правна нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта до цього часу міститься запис про обтяження накладене на житловий будинок позивачки ОСОБА_1 , що розташований в АДРЕСА_1 , зокрема зазначено ПІДСТАВА ОБТЯЖЕННЯ: на підставі договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, реєстр 351, 352 від 19.02.2007, посвідченого приватним нотаріусом Козіною А.В., при цьому 2потеко держателем зазначено компанію «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (UKRAINE MORTGAGE LOAN FINANCE № 1 PLC).

У відповідь на звернення про вжиття заходів щодо зняття обтяжень з належного позивачці житлового будинку, відповідач-АТ КБ «ПриватБанк», своїм Листом від 23.02.2021 року №20.1.0.0.0/7-210210/39442021, повідомив, що право вимоги за кредитним договором ним відступлено компанії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ», яка 03.10.2017 ліквідована, та рекомендував для вирішення вказаного питання звернутись до суду.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та про те, що вимоги позову підтримує повністю та просить суд такі задоволити повністю (а.с.64).

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, однак подала 11.05.2021 року до суду Відзив на позовну заяву, в якому заперечила проти задоволення вимог заявленого позову та зазначила, що відповідач жодним чином не порушив права позивача і у позові не наведено в чому полягає порушення прав позивача. Просить відмовити у задоволенні позову (а.с.69-83).

Приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Богаш Н.Я., будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що підтримує будь-яке рішення суду (а.с.63).

Суд, вивчивши подані сторонами письмові по справі, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

Згідно до Договору купівлі-продажу від 07.04.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської держаної нотаріальної контори Боричок К.В., за реєстровим №790, ОСОБА_1 , стала власником в цілому житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 (а.с.10-12).

У відповідності до Договору іпотеки від 27.04.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Богаш Н.Я., зареєстрованого в реєстрі за №1260, підписаного між позивачем та ЗАТ КБ «ПриватБанк», (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») на період користування кредитом за Договором № MKV0GK00002032 від 26.04.2005 року, на мою нерухомість, а саме житовий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Богаш Н.Я., було накладено заборону на відчуження, належного позивачу на праві приватної власності житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 (а.с.13-17).

Як вбачається із Заяви від 09.06.2015 року за №20.1.0.0.0/7-150608/3039 (а.с.18), відповідачем повністю підтверджено виконання позивачем ОСОБА_1 зобов`язань за вказаним кредитним Договором №MKV0GK00002032 від 26.04.2005 року, також вбачається, що відповідач не заперечує проти зняття заборони, накладеної на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 .

В подальшому, з метою зняття заборони накладеної на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , позивачка 19.02.2021 року, звернулася до нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Богаш Н.Я., проте, нотаріусом у знятті заборони було відмовлено, поскільки в Державному реєстрі речових правна нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта до цього часу міститься запис про обтяження накладене на житловий будинок позивачки ОСОБА_1 , що розташований в АДРЕСА_1 , зокрема зазначено ПІДСТАВА ОБТЯЖЕННЯ: на підставі договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, реєстр 351, 352 від 19.02.2007, посвідченого приватним нотаріусом Козіною А.В., при цьому 3потеко держателем зазначено компанію «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (UKRAINE MORTGAGE LOAN FINANCE № 1 PLC) (а.с.22-23).

У відповідь на звернення про вжиття заходів щодо зняття обтяжень з належного позивачці житлового будинку, АТ КБ «ПриватБанк», своїм Листом від 23.02.2021 року №20.1.0.0.0/7-210210/39442021, повідомив, що право вимоги за кредитним договором ним відступлено компанії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ», яка 03.10.2017 ліквідована, та рекомендував для вирішення вказаного питання звернутись до суду (а.с.21).

17.05.2021 року, відповідачем видано позивачу довідку за №G2Q8IPO7AAP3SU1A, якою повідомив про повне виконання позивачем зобов`язань за кредитним Договором № MKV0GK00002032 від 26.04.2005 року, поскільки 28.03.2011 року позивач повністю погасила заборгованість за кредитним договором (а.с.92-93).

При цьому необхідно враховати, що на момент виконання своїх зобов`язань 28.03.2011 року, за кредитним договором №MKV0GK00002032 від 26.04.2005 року, ЗАТ КБ «Приватбанк» вже уступив право вимоги за вказаним кредитним договором компанії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (Ukraine Mortgage Loan Finance NO. 1 PLC), яка розташована за адресою Пеліпар Хаус, 1-й поверх 9 Клоук Лейн, Лондон, ЕС4К 2КГ, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії, яка на даний час припинила свою діяльність, проте фактично продовжував обслуговування кредиту, в тому числі і отримання на свій рахунок до його повного погашення- до 28.03.2011 року, що відповідачем не спростовується.

Проте згідно інформації, що міститься в Державному реєстрі речових правна нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 19.02.2021 року, до цього часу міститься запис про обтяження належного мені житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, реєстр 351, 352 від 19.02.2007, посвідченого приватним нотаріусом Козіною А.В., при цьому іпотекодержателем зазначено компанію «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (UKRAINE MORTGAGE LOAN FINANCE № 1 PLC).

Таким чином, з 28.03.2011 року, у зв`язку з повним виконанням позивачкою ОСОБА_1 умов кредитного договору та повною сплатою боргу за основним зобов`язанням, Договір іпотеки від 27.04.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Богаш Н.Я., зареєстрованого в реєстрі за №1260-припинив свою дію.

З аналізу реєстру судових рішень встановлено, що компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ», що розташована у Великобританії, припинила свою роботу з 03.10.2017р. та відсутня в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України.

Закрите акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» 21 серпня 2018 змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.628, ст.629 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України, сторони мають виконувати зобов`язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою, що передбачено ч.1 ст.546 ЦК України.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 Цивільного кодексу України).

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору, реалізації предмета іпотеки відповідно до цього закону, набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, визнання іпотечного договору недійсним, знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

При цьому суд враховує, що на момент виконання позивачкою ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним № MKV0GK00002032 від 26.04.2005 року ЗАТ КБ «Приватбанк» вже уступив право вимоги за вказаним кредитним договором компанії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (Ukraine Mortgage Loan Finance NO. 1 PLC), яка розташована за адресою Пеліпар Хаус, 1-й поверх 9 Клоук Лейн, Лондон, ЕС4К 2КГ, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії, яка на даний час припинила свою діяльність, проте фактично й надалі продовжував обслуговування кредиту, в тому числі і отримання коштів на повне його погашення до 28.03.2011 року. Вказану обставину представник АТ КБ «Приватбанк» не заперечував.

Відповідно до ст.516 Цивільного кодексу України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Судом не встановлено, а представником відповідача не надано належних доказів того, що позивача ОСОБА_1 було повідомлено про відступлення права вимоги за укладеним з нею кредитним договором, а остання не виконала свої зобов`язання по вказаному кредитному договору, при цьому позивач сплатила в повному обсязі грошові кошти первісному кредитору - ЗАТ КБ «Приватбанк».

В силу вимог ст.516 Цивільного кодексу України, таке виконання позивачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором вважається належним, тобто зобов`язання позивачем ОСОБА_1 по кредитному договору виконані належним чином та у повному обсязі.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.325 ЦК України, суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна.

За змістом ч.2 ст.386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Вимогами ст.391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, зокрема ст.1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Слід також зауважити, що в своїй постанові від 07.02.2018 року в справі №522/11850/15-ц, Верховний Суд звернув увагу на те, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Наведене узгоджується з положеннями самого договору іпотеки.

Відповідно до ст.1, ч.1 ст.5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки є об`єкти нерухомого майна та об`єкти, які прирівнюються до таких цим Законом. До них чинним законодавством, зокрема, віднесено: земельні ділянки; будівлі; споруди; підприємство як майновий комплекс; житлові будинки; квартири; дачі; садові будинки; гаражі; об`єкт незавершеного будівництва, інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому; право оренди чи користування нерухомим майном, яке надає орендарю чи користувачу право будувати, володіти та відчужувати об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до ч.3 ст.44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Натомість, в порушення викладених вимог закону обтяжувач - «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» не виконав свої зобов`язання та не подав реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру, а в подальшому припинив свою діяльність з 03.10.2017 року.

Крім того, АТ КБ «Приватбанк», враховуючи, що останній у зв`язку із відступленням права вимоги за кредитним договором більше не являється обтяжувачем за договором іпотеки від 27.04.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Богаш Н.Я., зареєстрованого в реєстрі за №1260, повідомив позивача ОСОБА_1 , що не має можливості вжити заходів для зняття заборони відчуження житла та рекомендував для вирішення питання звернутись до суду.

Відповідно до ст.609 ЦК України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Відтак, враховуючи виконання позивачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором, припинення діяльності обтяжувача - компанії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» та відсутність правонаступників вказаної компанії за іпотекою, то відповідно відсутні підстави для заборони на відчуження належного позивачу житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 .

Таким чином, враховуючи зазначене, підстави наявності записів щодо обтяження нерухомого майна у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та державному реєстрі іпотек відсутні, оскільки наявність вказаних відомостей про іпотеку та обтяжень нерухомого майна створюють перешкоди у здійсненні права власності позивачу, щодо нерухомого майна.

Проте, припинити обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно предмету іпотеки позивач не має можливості, зокрема у зв`язку з тим, що компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» припинила свою діяльність з 03.10.2017 року.

Відповідно ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

На підставі ч.1 ст.24 Закону України «Про іпотеку», якщо боржник не був письмово повідомлений про зміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання для нього небажаних наслідків, а боржник вважається таким, що належно виконав свої зобов`язання.

Більше того, в силу вимог ст.516 Цивільного кодексу України, позивач ОСОБА_1 ,, виконавши свої зобов`язання за кредитним договором перед первісним кредитором вважається такою, що належно виконала свої зобов`язання.

Суд також враховує, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

У відповідності до положень ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право на судовий захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

З наведеної норми вбачається, що судовому захисту підлягає немайнове або майнове право чи інтерес особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Виключенням є чітко встановлені межі здійснення цивільних прав, зокрема дії, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині, дії, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Звертаючись до суду з позовом позивач ОСОБА_1 прямо стверджувала та обґрунтовувала свої позовні вимоги, що кредитний договір укладений саме з АТ КБ «ПриватБанк», всі платежі за кредитом позивач ОСОБА_1 здійснювала саме на користь відповідача по справі, а тому умови договору виконані позивачем ОСОБА_1 повністю- 28.03.2011 року.

Представник відповідача не тільки не спростував вказані твердження але й фактично прямо не заперечував їх.

Після повного виконання позивачем 28.03.2011 року зобов`язань перед відповідачем, припинення договору іпотеки, повинно було відбутися без будь-яких додатковий дій з боку боржника (позивача ОСОБА_1 ), адже саме на вигодоотримувача після виконання боржником своїх зобов`язань, покладається обов`язок припинити обтяження, накладені з метою виконання кредитного зобов`язання.

Суд враховує, що звертаючись до суду позивач мала на меті реальне вирішення спору та захист свого права.

Так, відповідно до статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги, може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу.

З наведеного випливає, що метою заявлених позовних вимог має бути усунення перешкод у здійсненні права, а її досягненням - визначений спосіб захисту, який би вичерпував себе. Способами захисту права є передбачені законом дії, безпосередньо спрямовані на захист такого права. Оскільки положення Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод мають вищу юридичну силу, а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений зокрема положеннями статті 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, необхідно зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини наголошував на необхідності ефективного захисту, зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист.

Конституційний Суд у своєму рішенні від 30.01.2003 року, №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах.

Щодо тверджень представника відповідача, що АТ КБ ПривавтБанк не є належним відповідачем по даній справі, суд зазначає наступне.

«Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» (Ukraine Mortgage Loan Finance no. 1 plc), місцезнаходження якої: Пелліпар Хаус, 1-й поверх, 9 Клоук Лейн, Лондон, EC4R 2RU, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії (PELLIPAR HOUSE, 1-st Floor, 9 Cloak Lane, London, EC4R 2RU, United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland), не є резидентом України, не має банківської або іншої ліцензії на здійснення кредитної діяльності на території України, а отже не мала права за законодавством України здійснювати операції з обслуговування споживчих кредитів громадян України. Особи, які не є фінансовими установами, не мають права укладати договори факторингу.

Підтвердженням того, що саме АТ КБ «ПриватБанк», який є правоноступником ЗАТ КБ «ПриватБанк», є належним відповідачем по даній справі, є Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.01.2016 року у справі 6-24596ск15 зазначено таке: «В ході апеляційного розгляду справи апеляційним судом встановлено, що згідно довіреності від 10 березня 2010 pоку компаніями «Юкрейн Мортгейдж лоун файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» та «Ті -Ем-Еф Трасті Лімітед» уповноважено ПАТ КБ «ПриватБанк» діяти в якості їх довіреної особи від імені довірителя або іншим чином, та замість нього: представляти інтереси в будь-яких і у всіх судах у зв`язку з будь-якими та усіма справами, що стосуються будь-яких кредитів, де Емітент володіє (як особа, якій були відступлені права, або іншим чином) правами вимоги кредитора за кредитними договорами або іпотеками, правами вимоги іпотекодержателя за договорами іпотеки, але не обмежуючись цим, правами стосовно будь-якого позичальника» (а.с.58-62).

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

В силу ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставина щодо надання ПАТ КБ «Приватбанк» права представляти інтереси компанії «Юкрейн Мортгейдж лоун файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» в будь-яких і у всіх судах у зв`язку з будь-якими та усіма справами, що стосуються будь-яких кредитів, встановлена рішенням суду, що набрало законної сили, а тому не доказується у цих спірних правовідносинах.

Отже, враховуючи викладені вище обставини, АТ КБ «Приватбанк» є належним відповідачем по даній справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов переконливого висновку, що іншого шляху, окрім припинення обтяження на належне їй нерухоме майно в судовому порядку немає, компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» як іпотекодержатель припинена, а відповідач, незважаючи на відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договорами продовжував приймати від позивачки кошти на погашення кредиту аж до 28.03.2011 року і видав довідку про закриття кредитного договору, у зв`язку із чим, заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відтак, позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, суд враховує бажання позивача ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору залишити за собою, у зв`язку із чим, суд не стягує судовий збір з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 141, 211, 258, 259, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 -задоволити.

Припинити обтяження та вилучити запис про заборону відчуження об`єкту нерухомого майна стосовно житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , вилучивши запис з Державного реєстру заборон наступного змісту: Тип обтяження: заборона на нерухоме майно, Реєстраційний номер обтяження: 1928598 Зареєстровано: 27.04.2005 18:15:01 за №1928598 реєстратором: Приватний нотаріус Богаш Н.Я., 90300, Закарпатська обл.., Виноградівський р., м.Виноградів, вул.Станційна,2, НОМЕР_1 Підстава обтяження: договір іпотеки, 1259, 27.04.2005, приватний нотаріус Богаш Н.Я. Об`єкт обтяження: будинок, з надвірними спорудами, адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН: 2606217 Власник: ОСОБА_1 , код: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 Заявник: Приватний нотаріус Богаш Н.Я.

Припинити обтяження та вилучити запис про іпотеку стосовно житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 іпотекою, вилучивши запис з Державного реєстру іпотек наступного змісту: Реєстраційний номер обтяження: 4663180 Тип обтяження: іпотека Зареєстровано: 20.03.2007 16:14:48 реєстратором: Приватний нотаріус Козіна А.В., 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул..Троїцька, буд.20, . Підстава обтяження: Договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, реєстр 351,352, 19.02.2007, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Козіна А.В. Об`єкт обтяження: будинок, з надвірними спорудами, адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН: 2606217 Іпотекодержатель; "Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ" (UKRAINE MORTGAGE LOAN FINANCE NO. 1 PLC), Причина відсутності коду: особа не є громадянином України, АДРЕСА_2 , Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії ( АДРЕСА_2 ). Іпотекодавець: ОСОБА_1 , Код: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 Розмір основного зобов`язання: 23003 доларів США Строк виконання: 24.04.2020 Заставна: Немає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ГоловуючийТ. Ю. Левко