Справа № 462/7972/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 року головуючий суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником спірної квартири. Відповідачі її син та онука, не проживають у даній квартирі більше 10 років, з 2010 року не цікавляться даною квартирою, не несуть витрат по її утриманні. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05.01.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Однак, конверти, які були скеровані відповідачам, повернуто за закінченням встановленого строку зберігання.

У зв`язку із наведеним на веб-сторінці Залізничного районного суду м. Львова у мережі Інтернет на офіційному веб-порталі судової влади України було розміщено оголошення, яким суд повідомив відповідача про те, що у провадженні суду перебуває дана справа та роз`яснено зміст ст. 178, 193 ЦПК України.

У вказаний строк відповідачі не подали суду відзив на позовну заяву, поважних причин такого не повідомили.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення /виклику/ сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Власник згідно ст. 319 ЦК України володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 , що стверджується договором купівлі-продажу квартири від 17.07.2003 р. /а.с.12/ Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с.11/.

Як вбачається із матеріалів справи, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , 1948 року народження /власник/, ОСОБА_2 , 1975 року народження та ОСОБА_3 , 2000 року народження, яка вписана в адресний листок прибуття як донька ОСОБА_2 , що підтверджується копією будинкової книги /а.с.4-7/ та відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області /а.с.18, 19/.

Оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом, то власник житла має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, згідно з положеннями ст. 391 ЦК України.

Вказана норма передбачає усунення порушень права власності будь-яким способом, у тому числі, й шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житлом.

Статтею 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Факт не проживання відповідача у спірній квартирі понад строки, встановлені ст.405 ЦК України, стверджується актом, складеним комісією ЛКП «Сяйво» від 20 жовтня 2020 року, згідно якого у квартирі АДРЕСА_1 відповідачі ОСОБА_2 , 1975 р.н. та ОСОБА_3 , 2000 року народження, не проживають з 01.01.2010 року /а.с.8/

Як вбачається із відповіді ЛКП «Сяйво» від 25.11.2020 року на адвокатський запит від 19.11.2020 р., за період з 01.01.2020 року по 25.11.2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не звертались в ЛКП «Сяйво» із заявами щодо отримання будь-яких довідок щодо квартири АДРЕСА_1 /а.с.14/.

Крім цього, із змісту листа від 10.12.2020 р. Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 протягом листопада 2019 листопада 2020 року до Залізничного ВП із заявами щодо чинення їм перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1 не звертались.

Відтак, з аналізу наявних матеріалів справи слідує, що відповідачі не проживають у спірній квартирі без поважних причин понад один рік, не надали суду відповідних доказів того, що позивач або інші особи, що проживають в даній квартирі чинили їм перешкоди в користуванні спірним житлом, та докази того, що вони цікавляться спірним житлом та несуть витрати з утримання квартири за себе, а тому відповідачів, слід визнати такими, що втратили право користування спірним житлом.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, із відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягають стягненню порівно на користь позивача ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору при поданні позову до суду у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 264, 265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані на АДРЕСА_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути порівно із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані на АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , /ІПН: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 / понесені судові витрати у розмірі 840 /вісімсот сорок/ гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, або в строки та порядку, визначені ст.354, 355 ЦПК України.

Текст рішення суду складений 04 березня 2021 року.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.