Справа № 473/1995/21
"14" липня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Вуїва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Ціліциної О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в якому вказував, що 02 травня 2019 року між ним та відповідачкою був укладений договір позики, що підтверджується письмовою розпискою від 23 серпня 2019 року.
За умовами договору ОСОБА_2 отримала від позивача в борг грошові кошти в розмірі 180 000 грн. та зобов`язалася повертати борг частинами по 8 000 10 000 грн. щомісячно в строк до 10 числа кожного місяця до повного повернення коштів.
Посилаючись на те, що відповідачка ухилилася від повного та своєчасного виконання умов договору позики в частині повернення коштів, а тому позивач просив стягнути з неї борг у розмірі 180 000 грн., а також 3 % річних за невиконання грошового зобов`язання за весь період прострочення платежу з 02 травня 2019 року по 02 червня 2021 року у розмірі 11 288,20 грн.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації, причину неявки суду не повідомила.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивач в окремій заяві не заперечував проти такого порядку вирішення спору.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що 02 травня 2019 року між сторонами був укладений договір позики, що підтверджується письмовою розпискою від 23 серпня 2019 року (складеною за участю двох свідків).
За умовами договору ОСОБА_2 отримала від позивача в борг грошові кошти в розмірі 180 000 грн. та зобов`язалася повертати борг частинами по 8 000 10 000 грн. щомісячно в строк до 10 числа кожного місяця до повного повернення коштів.
Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з підстав, передбачених законом, зокрема з договорів та інших правочинів.
З положень ст.ст. 1046, 1047 ЦК України вбачається, що за договором позики (який укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми) одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.
Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц.
Зі змісту розписки вбачається воля сторін на укладення саме договору позики. Цією ж розпискою підтверджено фактичне отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 коштів у розмірі 180 000 грн.
Таким чином, між сторонами дійсно виникли відносини позики.
Положення ч.ч. 1-3 ст. 1049 ЦК України передбачають обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Крім цього, згідно ч.ч. 1-3 ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.
Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.
Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.
Таким чином, наявність боргового документа у ОСОБА_1 вказує на те, що боржник зобов`язання по поверненню коштів не виконала. Докази часткового повернення боргу в матеріалах справи відсутні.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно ст. 1050 ЦК України в разі несвоєчасного повернення суми позики, позичальник не звільняється від виконання зобов`язання та зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За встановлених обставин, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню борг за договором позики у розмірі 180 000 грн.
Також, оскільки договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням) у розмірі не менше 8 000 грн. щомісячно в строк до 10 числа кожного місяця до повного повернення, матеріали справи не містять доказів, що позикодавець до подачі позову до суду у будь-якій формі вимагав від позичальника дострокового повернення частини позики, що залишилася, а тому 3 % річних за невиконання грошового зобов`язання підлягають стягненню, виходячи з розміру щомісячно простроченого платежу (частини суми боргу, що не була повернута позичальником у відповідний місяць) за весь період прострочення платежу з 10 травня 2019 року по 02 червня 2021 року та становить:
- за період з 10 травня 2019 року по 10 червня 2019 року 20,38 грн. (8 000 грн. (неповернута сума боргу) х 3 % (річних) / 365 (днів у році) х 31 день (прострочення платежу));
- за період з 10 червня 2019 року по 10 липня 2019 року 39,45 грн. (16 000 грн. (неповернута сума боргу) х 3 % (річних) / 365 (днів у році) х 30 днів (прострочення платежу));
- за період з 10 липня 2019 року по 10 серпня 2019 року 61,15 грн. (24 000 грн. (неповернута сума боргу) х 3 % (річних) / 365 (днів у році) х 31 день (прострочення платежу));
- за період з 10 серпня 2019 року по 10 вересня 2019 року 81,53 грн. (32 000 грн. (неповернута сума боргу) х 3 % (річних) / 365 (днів у році) х 31 день (прострочення платежу));
- за період з 10 вересня 2019 року по 10 жовтня 2019 року 98,63 грн. (40 000 грн. (неповернута сума боргу) х 3 % (річних) / 365 (днів у році) х 30 днів (прострочення платежу));
- за період з 10 жовтня 2019 року по 10 листопада 2019 року 122,30 грн. (48 000 грн. (неповернута сума боргу) х 3 % (річних) / 365 (днів у році) х 31 день (прострочення платежу));
- за період з 10 листопада 2019 року по 10 грудня 2019 року 138,08 грн. (56 000 грн. (неповернута сума боргу) х 3 % (річних) / 365 (днів у році) х 30 днів (прострочення платежу));
- за період з 10 грудня 2019 року по 10 січня 2020 року 163,07 грн. (64 000 грн. (неповернута сума боргу) х 3 % (річних) / 365 (днів у році) х 31 день (прострочення платежу));
- за період з 10 січня 2020 року по 10 лютого 2020 року 182,95 грн. (72 000 грн. (неповернута сума боргу) х 3 % (річних) / 366 (днів у році) х 31 день (прострочення платежу));
- за період з 10 лютого 2020 року по 10 березня 2020 року 190,16 грн. (80 000 грн. (неповернута сума боргу) х 3 % (річних) / 366 (днів у році) х 29 днів (прострочення платежу));
- за період з 10 березня 2020 року по 10 квітня 2020 року 223,61 грн. (88 000 грн. (неповернута сума боргу) х 3 % (річних) / 366 (днів у році) х 31 день (прострочення платежу));
- за період з 10 квітня 2020 року по 10 травня 2020 року 236,07 грн. (96 000 грн. (неповернута сума боргу) х 3 % (річних) / 366 (днів у році) х 30 днів (прострочення платежу));
- за період з 10 травня 2020 року по 10 червня 2020 року 264,26 грн. (104 000 грн. (неповернута сума боргу) х 3 % (річних) / 366 (днів у році) х 31 день (прострочення платежу));
- за період з 10 червня 2020 року по 10 липня 2020 року 275,41 грн. (112 000 грн. (неповернута сума боргу) х 3 % (річних) / 366 (днів у році) х 30 днів (прострочення платежу));
- за період з 10 липня 2020 року по 10 серпня 2020 року 304,92 грн. (120 000 грн. (неповернута сума боргу) х 3 % (річних) / 366 (днів у році) х 31 день (прострочення платежу));
- за період з 10 серпня 2020 року по 10 вересня 2020 року 325,25 грн. (128 000 грн. (неповернута сума боргу) х 3 % (річних) / 366 (днів у році) х 31 день (прострочення платежу));
- за період з 10 вересня 2020 року по 10 жовтня 2020 року 334,43 грн. (136 000 грн. (неповернута сума боргу) х 3 % (річних) / 366 (днів у році) х 30 днів (прострочення платежу));
- за період з 10 жовтня 2020 року по 10 листопада 2020 року 365,90 грн. (144 000 грн. (неповернута сума боргу) х 3 % (річних) / 366 (днів у році) х 31 день (прострочення платежу));
- за період з 10 листопада 2020 року по 10 грудня 2020 року 373,77 грн. (152 000 грн. (неповернута сума боргу) х 3 % (річних) / 366 (днів у році) х 30 днів (прострочення платежу));
- за період з 10 грудня 2020 року по 10 січня 2021 року 406,56 грн. (160 000 грн. (неповернута сума боргу) х 3 % (річних) / 366 (днів у році) х 31 день (прострочення платежу));
- за період з 10 січня 2021 року по 10 лютого 2021 року 428,05 грн. (168 000 грн. (неповернута сума боргу) х 3 % (річних) / 365 (днів у році) х 31 день (прострочення платежу));
- за період з 10 лютого 2021 року по 10 березня 2021 року 405,04 грн. (176 000 грн. (неповернута сума боргу) х 3 % (річних) / 365 (днів у році) х 28 днів (прострочення платежу));
- за період з 10 березня 2021 року по 02 червня 2021 року 1 242,74 грн. (180 000 грн. (неповернута сума боргу) х 3 % (річних) / 365 (днів у році) х 84 дні (прострочення платежу)).
Таким чином, 3 % річних за невиконання грошового зобов`язання за вказаний період становить 6 283,71 грн. (20,38 грн. + 39,45 грн. + 61,15 грн. + 81,53 грн. + 98,63 грн. + 122,30 грн. + 138,08 грн. + 163,07 грн. + 182,95 грн. + 190,16 грн. + 223,61 грн. + 236,07 грн. + 264,26 грн. + 275,41 грн. + 304,92 грн. + 325,25 грн. + 334,43 грн. + 365,90 грн. + 373,77 грн. + 406,56 грн. + 428,05 грн. + 405,04 грн. + 1 242,74 грн.).
В силу вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 також підлягає стягненню (згідно розміру задоволених вимог) 1 862,84 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідент. номер НОМЕР_2 ) борг за договором позики від 02 травня 2019 року б/н у розмірі 180 000 (сто вісімдесят тисяч) гривень, 3 % річних за невиконання грошового зобов`язання за період прострочення платежу з 10 травня 2019 року по 02 червня 2021 року у розмірі 6 283 (шість тисяч двісті вісімдесят три) гривні 71 копійка, а всього в загальному розмірі 186 283 (сто вісімдесят шість тисяч двісті вісімдесят три) гривні 71 копійка.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідент. номер НОМЕР_2 ) 1 862 (одну тисячу вісімсот шістдесят дві) гривні 84 копійки судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв