Провадження № 2/761/9378/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Савицький О.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Общепіт-1» про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені, за не використані дні щорічної відпустки та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

15.08.2021 року на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ЖБК «Общепіт-1» про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені, за не використані дні щорічної відпустки та відшкодування моральної шкоди.

Згідно з ч.1 ст. 23 ЦПК України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Зважаючи на приписи Розділу VII ЦПК України, суд вважає за доцільне у даному випадку застосувати положення ч.9 ст. 10 ЦПК України, згідно якої, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч.7 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". (ч.4 ст. 62 ЦПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що позовна заява подана до суду за підписом адвоката Жигун С.С., проте, до позовної заяви долучено лише копії договору про надання правової допомоги, що не є документами, що підтверджують його повноваження як представника позивачки, відповідно до положень ЦПК України, тобто, станом на дату подачі позову Жигун С.С. не надав документ, що підтверджує його повноваження від позивачки на ведення даної справи.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави ( рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, рішення у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

При цьому, згідно положень ч.7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

За вищенаведених обставин, суддя прийшов до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 слід повернути позивачці, роз`яснивши при цьому право останньої на повторне звернення із даним позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 185, 259-261, 353, 354 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Общепіт-1» про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені, за не використані дні щорічної відпустки та відшкодування моральної шкоди - вважати неподаною та повернути позивачці.

Роз`яснити позивачці, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: