КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
=======================================================================
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

14 липня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав 11 червня 2021 року апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, зокрема: пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху та надано десятиденний строк для подання повторно клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням інших поважних причин, що унеможливили своєчасне звернення до суду з апеляційною скаргою.

На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 25 червня 2021 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження в якому зазначено, що 09 квітня 2021 року було вперше подано апеляційну скаргу на вказане рішення суду, судом апеляційної інстанції було поновлено строк на апеляційне оскарження, однак подана вперше апеляційна скарга була повернута судом апеляційної інстанції у зв`язку з несплатою судового збору. При цьому, в клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначено, що копію ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху не отримував, а вже 08 червня 2021 року представниками скаржника було отримано копію ухвали суду про повернення апеляційної скарги.

Причинами неотримання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху зазначає, що на момент постановлення ухвали Київського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху представник скаржника вже змінив юридичну адресу.

Тобто, в поданому клопотанні зазначені аналогічні обставини щодо пропуску строку на апеляційне оскарження, які досліджувались судом під час залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без руху.

Однак, суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та наведені обставини, що зумовили пропуск строку на апеляційне оскарження, доходить висновку, що скаржником пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду без поважних причин, з урахуванням такого.

Так, відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Як вбачається з матеріалів справи та змісту ухвали Київського апеляційного суду від 25 червня 2021 року, скаржник отримав копію оскаржуваного судового рішення 22 березня 2021 року шляхом поштового вручення, а 09 квітня 2021 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Романцовою Т.В. було подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції від 04 березня 2021 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року представнику ОСОБА_1 - адвокату Романцовій Т.В. було поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду та залишено апеляційну скаргу без руху з наданням строку на усунення недоліків апеляційної скарги, а саме сплати судового збору.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення представник ОСОБА_1 - адвокат Романцова Т.В. отримала вказану ухвалу суду 30 квітня 2021 року. Отже, з 30 квітня 2021 року розпочався перебіг десятиденного строку на усунення недоліків, що були визначені в ухвалі суду апеляційної інстанції від 22 квітня 2021 року, та який закінчився 10 травня 2021 року.

Станом на 02 червня 2021 року скаржником не були виконані вимоги ухвали суду, а тому ухвалою Київського апеляційного суду від 02 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка була подана адвокатом Романцовою Т.В., було повернуто скаржнику.

Зазначені обставини свідчать про те, що твердження скаржника про неотримання його представником копію ухвали суду апеляційної інстанції від 22 квітня 2021 року у зв`язку зі зміною юридичної адреси спростовані матеріалами справи.

Щодо твердження представника ОСОБА_1 - адвоката Курбака О.О., яким подана вдруге апеляційна скарга, про те, що представник скаржника з поважних причин не міг отримати копію ухвали суду від 22 квітня 2021 року, то суд апеляційної інстанції зазначає, що пошук адвокатським об`єднанням, яке здійснює представництво інтересів ОСОБА_1 , нового приміщення для офісу не може призводити до неналежного здійснення адвокатами дій спрямованих на захист особи, яка доручила здійснювати представництво своїх інтересів, відповідно не може бути визнано поважною причиною для невиконання вимог ухвали суду та не може бути поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Окрім того, нормами ст. 131 ЦПК України саме на учасників судового процесу покладено обов`язок повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

При цьому, ні ОСОБА_1 , ні його представником не було повідомлено суду зміну адресу, судом апеляційної інстанції як і ухвала суду від 22 квітня 2021 року, так і ухвала суду від 02 червня 2021 року направлялися саме на адресу АДРЕСА_1 , яка була зазначена в апеляційній скарзі та станом на день постановлення вказаних ухвал суду була зареєстрованим місцезнаходженням Адвокатського об`єднання «Алтекса» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Окрім того, скаржником не було спростовано жодними належними доказами факт наявності в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення щодо отримання представником ОСОБА_1 - адвокатом Романцовою Т.В. 30 квітня 2021 року ухвали суду апеляційної інстанції від 22 квітня 2021 року, якою було залишено без руху вперше подану апеляційну скаргу.

Твердження скаржника в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження про те, що він не мав фінансової змоги сплатити судовий збір у розмірі 10985 грн. 01 коп. під час звернення з апеляційною скаргою від 09 квітня 2021 року, оцінюються судом критично, оскільки і нормами цивільного процесуального законодавства і нормами Закону України «Про судовий збір» скаржнику, як учаснику судового процесу, надано право звернення до суду з клопотанням про звільнення, зменшення чи відстрочення сплати судового збору. Однак, ні ОСОБА_1 , ні його представники не скористались таким процесуальним правом, а тому вказана обставина не може бути поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Також, вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід враховувати висновки Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень статті 129 Конституції України та статті 2 ЦПК України однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Можливість (право) оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції є складовою права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац 3 підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007).

При цьому, у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані."

Отже, Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність поважних та обґрунтованих причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, а тому у суду відсутні достатні правові підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у даній справі.

Згідно із ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження в порядку встановленому ст. 358 цього Кодексу.

Виходячи із наведених обставин справи суд вважає, що застосування апеляційним судом процесуальних обмежень при апеляційному оскарженні рішення суду першої інстанції від 04 березня 2021 року відповідає принципу юридичної визначеності і не може вважатись відмовою у доступі до правосуддя.

Отже, ОСОБА_1 без поважних причин пропустив строк на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року у справі, а тому суд апеляційної інстанції доходить висновку, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року має бути відмовлено.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року відмовити.

Визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року, що зазначені в клопотанні від 12 липня 2021 року неповажними.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення або з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Суддя-доповідач

Судді: