КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

справа № 2-902/10

провадження № 22-ц/824/11124/2021

09 липня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження в справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 21 березня 2017 року в складі судді Бігонкевич С.М.,

встановив:

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 07 травня 2010 року позов ПАТ "Родовід Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Кредитний договір №Д002/ІЖ-260.07.1, укладений між ПАТ "Родовід Банк" та ОСОБА_1 розірвано. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Родовід Банк`заборгованість за кредитним договором в розмірі 4 680 764 грн 57 коп. та судові витрати по справі.

Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 22 листопада 2010 року в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду відмовлено.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 21 березня 2017 року заяву ПАТ "РодовідБанк" задоволено. Видано дублікат виконавчого листа №2-902/10, виданого Подільським районним судом м. Києва 01.08.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 4 683 004,57 грн. Поновлено строк для пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання.

29.06.2021 ОСОБА_1 надіслала безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 21 березня 2017 року та постановити нову, якою у задоволенні заяви ПАТ «Родовід Банк» відмовити. Зазначила, що копію оскаржуваної ухвали було отримано її представником лише 23 червня 2021 року, а тому апеляційна скарга подана нею з дотриманням процесуальних строків.

02 липня 2021 року матеріали справи були витребувані з Подільського районного суду м. Києва.

09 липня 2021 року матеріали справи надійшли до Київського апеляційного суду.

Відповідно до довідки від 06.07.2021, згідно акту знищення цивільних справ за 2010 рік, справа №2-902/10 знищена в зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження з огляду на таке.

За правилом частини другої статті 294 ЦПК Україні 2004 року апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК Україні).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (частина перша статті 126 ЦПК України).

Загальновизнане положення про дію цивільних процесуальних норм у часі передбачає, що незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовуються той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій (постанова Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18)).

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Непереборною силою є надзвичайна або невідворотна за таких умов подія. Непереборна сила характеризується двома ознаками. По-перше, це зовнішня до діяльності особи обставина, яку вона хоча і могла передбачити, але не могла попередити. До таких обставин, як правило, відносяться стихійні лиха (землетрус, повінь, пожежі тощо) та соціальні явища (війни, страйки, акти владних органів тощо). По-друге, ознакою непереборної сили є її надзвичайність, що означає, що це не є звичайною обставиною, яка хоча і може спричинити певні труднощі для особи, але не виходить за певні розумні рамки, тобто це має бути екстраординарна подія, яка не є звичайною.

Як вбачається зі змісту ухвали Подільського районного суду м. Києва від 21 березня 2017 року, ОСОБА_1 була повідомлена належним чином про судове засідання, причини неявки суду не повідомила.

Наведені ОСОБА_1 обставини про те, що копію оскаржуваної ухвали вона отримала лише 23.06.2021, не свідчить про наявність обставин непереборної сили, що зумовили пропуск строку на апеляційне оскарження ухвали Подільського районного суду м. Києва від 21 березня 2017 року, а тому наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція); якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (§ 42 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» № 3236/03).

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

ЄСПЛ зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомес де ла Торре проти Іспанії»).

Керуючись ч.2 ст. 358 ЦПК України суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 21 березня 2017 року в справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя - доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк