Справа № 471/51/21
Провадження №2/471/201/21
Номер рядка звіту 69
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2021 р.

Братський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Кравченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Братське цивільну справу № 471/51/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , та двох неповнолітніх доньок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю яких є відповідач. Позивач з відповідачем припинили спільне проживання ще з жовтня 2020 року. З того часу ОСОБА_2 одноразово перед Новим роком дала кошти дітям. Матеріальну допомогу на утримання дітей не надавала, а ні коштами, ні продуктами харчування, ні іншими речами. Діти ростуть й потреби на їх виховання і утримання збільшуються кожен день, а тому необхідна матеріальна допомога, яка б носила постійний характер, певну періодичність, щоб позивач міг розраховувати витрати на дітей.

Заочним рішенням від 25.02.2021 року позовні вимоги було задоволено з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини заробітку.

Ухвалою суду від 21 травня 2021 року заочне рішення за заявою боржника було скасовано та призначено розгляд справи.

У судові засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що восени 2020 року поїхала на заробітки до Польщі, діти залишилися проживати з тодішнім ще чоловіком. Вона перераховувала кошти для проживання усієї сім`ї. Про те що чоловік має намір розлучитися вона не знала. Повернувшись додому вона дізналася, що за її відсутність чоловік з нею розлучився та стягнув аліменти на утримання неповнолітніх дітей доньок. Після повернення її з Польщі діти проживають з нею, утримує їх тільки вона, тому вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2 ст. 51 Конституції України в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів, згідно із ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що аліменти стягуються на користь того з батьків, з ким проживає дитина.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 7-8).

Відповідно до ст.. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під час звернення до суду позивачем надано довідку № 13 від 12.01.2021 року відповідно до якої він проживає за адресою: АДРЕСА_1 та має слідуючий склад сім`ї: Дружина ОСОБА_2 , син- ОСОБА_8 , 2001 року народження, доньки ОСОБА_6 2004 року народження та ОСОБА_9 , 2008 року народження (а.с. 6).

Натомість відповідачем надано акт обстеження умов проживання від 26.04.2021 року відповідно до якого разом зі ОСОБА_10 проживають її діти син ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_4 та ОСОБА_11 (ар.с. 36).

Таким чином, як встановлено судом, діти проживають разом з матір`ю.

Крім цього, твердження позивача, про те, що відповідач не утримує дітей спростовують наявними у справи доказами, а саме витягами з банківських рахунків про перерахування коштів за період з січня по червень 2021 року.

Отже, дослідивши докази, які подані на обґрунтування позовних вимог та на їх спростування суд вважає, що позивачем не доведено позовні вимог, а отже у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

СуддяІ.Б. Гукова