ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м.Суми

Справа №591/5145/20

Номер провадження 22-ц/816/978/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - адвоката Бутенко Валентини Миколаївни

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14 квітня 2021 року, постановлене у складі судді Ніколаєнко О.О., у приміщенні Зарічного районного суду м. Суми, повний текст рішення виготовлено 19 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Якименко Ольгу Ігорівну звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10 червня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11 жовтня 2017 року.

Сторони мають двох спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 07 серпня 2018 року на користь позивачки з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. на місяць до досягнення старшою дитиною повноліття.

Вважає, що визначений судом розмір аліментів підлягає збільшенню, оскільки матеріальний стан позивача суттєво погіршився з огляду на знецінення грошової одиниці України, значного зростання цін на продукти харчування, одяг, репетиторів, шкільні приналежності.

Вказує, що старший син професійно займається боксом, зайняття є платними. Молодший син перебуває вдома з нянею, оскільки позивачка змушена працювати, а у вересні 2020 року піде в садочок.

Зазначає, що позивачка самостійно несе витрати на оздоровлення, лікування синів, сплату комунальних послуг.

Відповідач матеріальної допомоги, окрім сплати щомісячно аліментів у розмірі 2000 грн. не надає.

Вказує, що ОСОБА_2 є працездатним, займається власним бізнесом - роздрібною торгівлею продуктами харчування, у власності має вантажний автомобіль та має власне житло, право власності на яке, зареєстровано за його матір`ю.

Посилаючись на вищевикладені обставини, остаточно уточнивши позовні вимоги (а. с. 68-70, т. 1), просить змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за рішенням Зарічного районного суду м. Суми у справі №591/2020/17. Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 6000 грн. 00 коп., щомісячно, з дати набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Зарічний районний суд м. Суми рішенням від 14 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Змінив розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за рішенням Зарічного районного суду м. Суми у справі №591/2020/17 від 11 жовтня 2017 року.

Стягнув з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 3000 грн 00 коп., щомісячно, з дати набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1875 грн 00 коп.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу 5625 грн 00 коп.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 210,20 грн.

В іншій частині відмовив за необґрунтованістю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти у розмірі 3500 грн, щомісячно, а також відмовити у стягненні з неї на користь відповідача понесених ним витрат на правову допомогу.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що відповідач є працездатною та здоровою людиною, займається власним бізнесом та отримує дохід більше 20000 грн, за відповідачем зареєстровано право власності на вантажний автомобіль марки Peugeot Boxer, він має власне житло.

Вказує, що відповідач лише сплачує аліменти у розмірі 2000 грн, іншої матеріальної допомоги синам не надає, не спілкується з ними, вона сама забезпечує та виховує дітей. Витрати на утримання дітей становлять близько 12000 грн.

Також зазначає, що відповідач сплатив адвокату 38540 грн, тобто суму, яку він сплачує на 19 місяців для забезпечення дітей. Звертає увагу на те, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта, гонорар має бути розумним і та має бути враховано витрачений адвокатом час.

Від представника ОСОБА_2 - адвоката Бутенко В.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 - адвокат Бутенко В.М подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Здійснити розподіл судових витрат, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені ним витрати на правову допомогу у суді першої інстанції у розмірі 38540 грн та за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 11000 грн.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що 07 жовтня 2020 року відповідачем було отримано змінену - уточнену позовну заяву про збільшення позовних вимог, проте у відповідності до вимог ст. 49 ЦПК України, позивач міг подати таку заяву до початку першого судового засідання, яке було призначено на 02 жовтня 2020 року.

Вказує, що позивачем при наданні відповіді на відзив порушено вимоги ст.ст. 178, 179 ЦПК України щодо порядку подання процесуальних документів до суду, а тому його судом безпідставно прийнято до провадження. Крім того, разом з відповіддю на відзив було заявлене клопотання про залучення в якості свідка позивача, але вказане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки воно заявлено в неналежній формі та з невідповідним змістом, з порушенням процесуальних строків, не надіслано та не вручено сторонам.

Зазначає, що при поданні позивачем позовної заяви не заявлялася вимога про стягнення витрат на правничу допомогу, а лише була заявлена при подачі відповіді на відзив. Також процесуальні документи не містять орієнтовного розрахунку судових витрат.

Крім того, позивачкою не надано суду доказів для збільшення розміру аліментів, а зростання прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку не є підставою для збільшення розміру аліментів.

Звертає увагу на те, що при зміні законом мінімального розміру аліментів (50% від прожиткового мінімуму), розмір аліментів повинен змінюватися та нараховуватися державним виконавцем автоматично.

25 травня 2021 року представником ОСОБА_2 - адвокатом Бутенко В.М. до апеляційного суду подано клопотання, в якому просить, з метою забезпечення конституційних прав на захист прав та законних інтересів відповідача, призначити справу до розгляду після 30 липня 2021 року, у зв`язку з відсутністю захисника на території України.

Зазначене клопотання не підлягає задоволенню, оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа є малозначною, а тому у відповідності до положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України призначена апеляційним судом до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що із зростанням дітей сторін їх потреби збільшилися, як і збільшилися витрати на їх утримання, а тому сплата відповідачем аліментів на утримання двох дітей у розмірі 2000 грн на місяць не є достатнім для забезпечення рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей, отже розмір аліментів, який стягується з відповідача на користь позивачки підлягає зміні до 3000 грн на місяць на утримання двох дітей сторін до досягнення ними повноліття.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11 жовтня 2017 року.

Сторони мають двох спільних дітей - синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 9-10, т. 1).

Зарічний районний суд м. Суми рішенням від 07 серпня 2018 року у справі №591/2850/18 стягнув з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 2000 грн 00 коп., щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 17.05.2018. При визначенні розміру аліментів, що підлягав стягненню, суд врахував визначений Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» станом на дату розгляду справи прожитковий мінімум для дітей, розмір середньої заробітної плати у Сумській області, а також те, що мінімальний розмір стягуваних аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а. с. 11-12, т. 1).

Згідно довідки Комунальної установи Сумської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 6 від 26.08.2020 року № 81 ОСОБА_7 є учнем 7-В класу цієї школи. Згідно довідки Сумського дошкільного навчального закладу (центр розвитку дитини) № 13 «Купава» Сумської міської ради № 18 від 10.09.2020 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відвідує дошкільний навчальний заклад з 01.09.2020 року по теперішній час (а. с. 12; 35 т. 1).

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 провадить господарську діяльність з вирощування та реалізації сільськогосподарської продукції, але як фізична особа-підприємець не зареєстрований, офіційних доходів немає.

Довідкою Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області від 20.10.2020 року № 25/02-28 (а. с. 230 т. 1), а також показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтверджується факт зайняття ОСОБА_2 господарською діяльністю з вирощування та реалізації сільськогосподарської продукції.

18 січня 2020 року за договором купівлі-продажу ОСОБА_2 придбано транспортний засіб - PEUGEOT BOXER за ціною 14500 грн (а. с. 112, т. 1).

12 червня 2020 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_11 і вони мають спільну дочку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 107-108, т. 1).

ОСОБА_1 працює у Департаменті патрульної поліції, розмір її доходів, отриманих за місцем роботи за 2019 рік, становить 133678 грн (а. с. 112-131 т.1); за січень-жовтень 2020 року - 128245,02 грн. (а. с. 95 т. 2)

Допитана в суді першої інстанції в якості свідка ОСОБА_1 пояснила, що відповідач не бачиться з дітьми, на прохання допомогти не реагує. Витрати на місяць на дітей на харчування становлять приблизно 6000 грн, 1500-2000 грн на місяць - на одяг та медикаменти; 2000 грн на місяць - на репетитора для старшого сина; 2000-2500 грн на місяць витрачала на няню для молодшого сина, з вересня 2020 року молодший син ходить до дитячого садочку. Раніше працювали з відповідачем разом, займались реалізацією продуктів (овочі, фрукти) на центральному ринку м. Суми, після народження молодшої дитини відповідач здійснював торгівлю сам, потім разом із новою дружиною.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За приписами статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що менший син сторін пішов до дитячого садочка у зв`язку з чим збільшились витрати позивачки на утримання дітей, що в свою чергу призвело до зміни її матеріального стану.

Відповідач після стягнення з нього аліментів рішенням суду придбав автомобіль, який використовує для господарської діяльності з вирощування та реалізації сільськогосподарської продукції.Належних та допустимих доказів на підтвердження скрутного матеріального становища, відповідачем суду не надано. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 сплатив за послуги адвоката Бутенко В.М. 20000 грн, що свідчить про його матеріальну спроможність нести витрати на утримання дітей у розмірі 3000 грн.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для збільшення стягнутих рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11.10.2017 року з відповідача аліментів на утримання синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

При цьому суд першої інстанції врахував ту обставину, що у відповідача народилася донька та він має дружину, яка відповідно до положень ч. 2 ст. 84 СК України має право на утримання від чоловіка - батька дитини, та визначив розмір аліментів, які підлягають стягненню в сумі 3000 грн щомісячно, з яким колегія суддів погоджується та підстав для зміни якого не вбачає.

На думку колегії суддів, визначений судом першої інстанції розмір аліментів з урахуванням знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей не є надміру високим і відповідає інтересам дітей та забезпечуватиме необхідний рівень життя достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, засад розумності, виваженості, враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, який раніше визначений судом, до 3000 грн на місяць на утримання двох дітей. Такий розмір аліментів, на думку колегії суддів, відповідає інтересам дітей.

Також колегія суддів погоджується з розміром витрат на професійну правничу допомогу стягнутих судом першої інстанції на користь сторін, оскільки, при його визначенні, суд дотримався положень статей 133, 137, 140, 141 ЦПК України, при цьому виходив з критерію реальності адвокатських послуг, розумності їх вартості у даній справі, а саме судом враховано малозначність справи та численність усталеної судової практики в аналогічних справах, обсяг фактично наданих адвокатами послуг, ціну позову та пропорційність відшкодування судових витрат до задоволених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача про відсутність підстав для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, так як у позовній заяві не вказано попередній (орієнтовний) розрахунок таких витрат, які позивачка понесла або які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки позовну заяву складав адвокат, а тому не зазначення ним орієнтовного розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, на думку колегії суддів, не повинно позбавляти фізичну особу - позивача права на отримання відшкодування цих витрат. Крім того, матеріали справи містять документальне підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Також колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, на які посилається в доводах апеляційної скарги представник відповідача.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення.

Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Враховуючи предмет позову, дана справа відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, а тому касаційному оскарженню згідно п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - адвоката Бутенко Валентини Миколаївни залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14 квітня 2021 рокув даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : Т.А. Левченко

Судді: В.І. Криворотенко

О.І. Собина