Справа № 464/7146/20 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 22-ц/811/473/21 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи доказами, у письмовому провадженні в приміщенні Львівського апеляційного суду в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Галич-24» на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 15 грудня 2020 року, постановлену в складі головуючого судді Дулебка Н.І., у справі за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Галич-24» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, -

в с т а н о в и л а:

Заявник звернувся у Сихівський районний суд м. Львова із заявою щодо видачі судового наказу. Просив видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, зазначивши, що ОСОБА_1 є власником кватири АДРЕСА_1 та не проводить належним чином оплату за утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого в останньої утворилась заборгованість.

Оскаржуваною ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 15 грудня 2020 року у видачі судового наказу відмовлено з підстав передбачених п. 9 ч.1 ст.165 ЦПК України, заяву подано з порушенням правил підсудності.

Не погоджуючись з даною ухвалою, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Галич-24», в інтересах якого діє адвокат Олешко Т.О., оскаржило таку в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала постановлена за неповно з`ясованих обставин, що мають значення для справи, є незаконною та необґрунтованою. В обґрунтування вимог покликається на те, що стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території не є спором, що виник з приводу нерухомого майна, а тому правила виключної підсудності не застосовуються. У зв`язку з прийняттям даної ухвали, заявник не може захистити порушене право.

Просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 15 грудня 2020 року, справу направити для продовження розгляду до Сихівського районного суду м. Львова.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції щодо відмови видачі судового наказу (п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, судове засідання не проводиться.

Ухвалою про призначення справи до розгляду від 17 лютого 2020 року вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. До такого висновку, колегія суддів дійшла виходячи з наступного.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження (ч. 2 ст. 19 ЦПК України).

За частиною 3 статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог правил підсудності.

Звертаючись із заявою про видачу судового наказузаявник ОСББ «Галич-24» покликався на те, що боржник ОСОБА_1 є власником кватири АДРЕСА_1 . На її ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . У період з січня 2019 року по жовтень 2020 року ОСОБА_2 належним чином не виконує зобов`язання щодо сплати обов`язкових платежів (внесків) за утримання будинку та прибудинкової території, які були встановлені рішенням загальних зборів ОСББ «Галич-24», наслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 5732,60 грн.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що у даному випадку застосовуються правила виключної підсудності, оскільки предметом заяви є стягнення заборгованості за утримання вищевказаного нерухомого майна і прибудинкової території, і відповідно до положень ст. 30 ЦПК України таку заяву необхідно розглядати за місцем знаходження нерухомого майна, а не за місцем знаходження відповідача.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 162 ЦПК України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Загальні правила підсудності визначені у §3 глави 2 ЦПК України. При цьому, загальні правила підсудності охоплюють усі види територіальної підсудності, а не лише підсудність справ за місцем проживання або місцезнаходження відповідача, передбачену ст. 27 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном (див. п. 7.36. постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19).

У справі, що розглядається, заявник (як виконавець комунальної послуги) звернувся до суду з вимогою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території.

Тобто, заява про видачу судового наказу не торкається вимог із приводу нерухомого майна, а є вимогою, пов`язаною із неналежним виконанням умов договору споживачем послуг (боржником), що кореспондується з положеннями п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відтак, в даному випадку слід застосувати положення про підсудність за місцем знаходження (перебування, реєстрації) боржника, яке відноситься до території Сихівського району м. Львова, відтак належним судом для видачі судового наказу є саме Сихівський районний суд м. Львова, до якого і звернувся заявник.

Відмовляючи у видачі судового наказу, поза увагою суду залишилось те, що ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 13 жовтня 2020 року відмовлено у видачі судового наказу з підстав, аналогічних мотивам оскаржуваної ухвали, а також те, що ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2020 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСББ «Галич-24» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, з тих підстав, що в даному випадку не застосовуються правила виключної підсудності.

Наведене у своїй сукупності, на думку колегії суддів може свідчити про наявність підстав для обмеження заявника у доступі до правосуддя.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, оскільки суддею першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не було дотримано норми процесуального права, а відтак і про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Питання розподілу судових витрат судом не вирішується, оскільки розподіл судових витрат між сторонами вирішується судом за результатами розгляду заяви по суті заявлених вимог. Наразі розглянуто процесуальне питання. Суд апеляційної інстанції позбавлений можливості стягнути судові витрати з боржника на користь заявника, оскільки не вирішено спір по суті заявлених вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено-повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 15 березня 2021 року.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 268, 367-369, 374 ч. 1 п. 6, 379 ч. 1 п. 4, 381-384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Галич-24» задовольнити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 15 грудня 2020 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, в касаційному порядку не оскаржується.

Повний текст постанови складений 15 березня 2021 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.