КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 361/1840/18 Головуючий у суді першої інстанції - Петришин Н.М.
Номер провадження № 22-ц/824/7631/2021 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світильнянське», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його розподіл, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ТОВ «Світильнянське», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його розподіл, відповідно до якого просила суд визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1 259 500 грн, які були надані ТОВ «Світильнянське» за договором безвідсоткової зворотної фінансової допомоги №22/07-15 від 22 липня 2015 року; визнати її право власності на Ѕ частину вказаних коштів - 629 750 грн та стягнути із ТОВ «Світильнянське» на користь ОСОБА_1 вказану суму, а також судовий збір у розмірі 6 297,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина на все належне йому майно.

19 листопада 2015 року позивачка звернулась із заявою про прийняття спадщини до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори, як спадкоємець четвертої черги. Нотаріус повідомила їй про відкриття 01 жовтня 2015 року спадкової справи за заявою спадкоємців першої черги: сина ОСОБА_2 та дочки ОСОБА_3 .

Вказувала, що оскільки вказані особи не визнавали її права, як співвласниці спірного майна на володіння таким майном, 15 січня 2016 року вона звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 06 грудня 2017 року у справі №753/787/16-ц було встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , визнано спільною сумісною власністю подружжя ряд майна та грошові кошти, що знаходяться на рахунках в банківських установах, цінності в індивідуальному банківському сейфі, готівкові кошти, прикраси, паркомісце та частину групи нежитлових приміщень, визнано право власності на половину такого майна за ОСОБА_1 .

Проте, позивачка вказувала, що наявні й інші кошти, які не були прописані у вимогах вказаного вище позову та рішенні суду, проте які підлягають визнанню як спільна власність ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та їх поділу в рівних частинах, а саме: грошові коштів сумі 1 259 500 грн, які 24 липня 2015 року ОСОБА_4 за згоди ОСОБА_1 в інтересах сім`ї позичив відповідачу ТОВ «Світильнянське» за договором безвідсоткової зворотної фінансової допомоги №22/07-15 від 22 липня 2015 року, шляхом їх перерахування із поточного рахунку ОСОБА_4 на поточний рахунок ТОВ «Світильнянське».

ОСОБА_1 зазначала, що відповідно до п.п.5.1 договору позичальник мав повернути позику після 6 місяців з моменту надходження коштів, чого виконано не було, а тому ОСОБА_1 була змушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2021 року було закрито провадження у даній цивільній справі.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та просила скасувати ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2021 року, а справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом не враховано, що цивільна справа №753/2218/19 в рамках якої було укладено мирову угоду між нею та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 29 серпня 2019 року, яка була затверджена ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2019 року, не стосується предмету спору та вимог в даній цивільній справі, а крім того ТОВ «Світильнянське» не було стороною у вказаній справі та учасником укладення мирової угоди, тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для закриття провадження з таких підстав.

На адресу апеляційного суду надійшов відзив від представникаТОВ «Світильнянське» - адвоката Анапріюка А.С., відповідно до якого вказує, що мировою угодою між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що затверджена ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2019 року, сторонами визнано факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а також визначено лише конкретний (вичерпний) перелік спільної сумісної власності між померлим ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , а також приватна власність, що належить останній, однак не зазначені жодні відомості щодо спірних коштів, що належать померлому ОСОБА_4 .

Так, відповідно до мирової угоди ОСОБА_1 визнала, що все інше майно, окрім того, перелік якого міститься в пункті 2 такої угоди не є спільним майном та ОСОБА_1 не має претензій до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо цього майна. Тому представник відповідача вважає, що ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2019 року у справі №753/2218/19 затверджена мирова угода між тими самими сторонами, з цього самого предмету, та з тих самих підстав, тобто були наявні підстави для закриття провадження у даній справі через відсутність предмету спору й суд дійшов правильного висновку про закриття провадження та правомірно виніс відповідну ухвалу.

У відзиві також вказано, що апеляційна скарга ОСОБА_1 фактично зводиться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням, при цьому нею не зазначається ані в чому полягає незаконність чи необґрунтованість ухвали, ані будь-які доводи на підтвердження таких обставин.

Отже, оскільки при затвердженні мирової угоди не визначено та не визнано, що ОСОБА_1 має право власності на Ѕ частину грошових коштів, наданих ОСОБА_4 ТОВ «Світильнянське», то не існує інших правових підстав для віднесення таких грошових коштів до спільної власності й такі факти вже встановлені відповідним судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому представник ТОВ «Світильнянське» - адвокат Анапріюк А.С. у відзиві просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2021 року - без змін.

При апеляційному розгляді справи представник позивачки у справі ОСОБА_1 , адвокат Князьська Н.А. підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі та просила її задовольнити, оскільки вважає, що ухвала у вказаній справи постановлена з порушенням положень визначених п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Представники відповідачів у справі - ОСОБА_5 , як представник ОСОБА_2 , Анапріюк А.С. , як представник ТОВ «Світильнянське» заперечили щодо доводів викладених в апеляційній скарзі та просили залишити її без задоволення, посилаючись на те, що укладаючи мирову угоду із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позивачка у справі погодилася із тим що все інше майно, крім того, що викладено у п. 2 Мирової угоди не відноситься до спільного майна набуто період спільного проживання позивачки та ОСОБА_4 ( п. 5 Мирової угоди підписаною сторонами у справі №753/2218/19).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про закриття провадження мотивував своє рішення тим, що у цивільній справі №753/2218/19 було затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Вказано, що у пункті 5 Мирової угоди, яка затверджена судом, «Сторони визнають, що майно, зазначене в пункті 2 цієї Мирової угоди, набуто Позивачем ( ОСОБА_1 ) та ОСОБА_4 в період їх спільного проживання однієї сім`єю без реєстрації шлюбу і є їх спільним сумісним майном.

Позивач ( ОСОБА_1 ) підтверджує, що все інше майно, крім майна зазначеного в пункті 2 цієї Мирової угоди, а саме: рухоме, нерухоме майно, доходи з майна, майнові права і обов`язки, грошові кошти, в тому числі - грошові кошти, що розміщені на будь-яких рахунках в банківських та фінансових установах, валютні цінності, цінні папери, корпоративні права, будь-які інші окремі речі, сукупність речей або майнові права, щодо яких можуть виникати цивільні права і обов`язки, набуте/придбане ОСОБА_4 у період спільного проживання з Позивачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не є спільним сумісним майном Позивача та ОСОБА_4 і Позивач не має претензій до Відповідача-1 та Відповідача-2 щодо цього майна» (п.5 Мирової угоди) .

Суд першої інстанції зазначив, що зі змісту мирової угоди видно, що позивач визнала, що усе інше майно, окрім того, яке визначено у п.2 Мирової угоди - не є спільним сумісним майном позивача та ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не має претензій до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 щодо цього майна.

Крім того, судом було зазначено, що з даної мирової угоди видно, що грошові кошти у розмірі 1 259 500 гривень, які були надані ОСОБА_4 ТОВ «Світильнянське» за Договором безвідсоткової зворотної фінансової допомоги №22/07-15, не зазначені у п.2 Мирової угоди та не визнавались спільним сумісним майном.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідно до постановленої ухвали Дарницького районного суду міста Києва про затвердження мирової угоди між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на час розгляду даного провадження відсутній предмет спору між сторонами у даній справі, а тому провадження підлягає закриттю.

Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції про закриття провадження не відповідає з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що в квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ТОВ «Світильнянське», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його розподіл, відповідно до якого просила суд визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1 259 500 грн, які були надані ТОВ «Світильнянське» за договором безвідсоткової зворотної фінансової допомоги №22/07-15 від 22 липня 2015 року; визнати її право власності на Ѕ частину вказаних коштів - 629 750 грн та стягнути із ТОВ «Світильнянське» на користь ОСОБА_1 вказану суму, а також судовий збір у розмірі 6 297,50 грн.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що в Дарницькому районному суді міста Києва перебувала цивільна справа №753/2218/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві в особі Шістнадцятої державної нотаріальної контори міста Києва, ПАТ «Державний ощадний банк України», ПАТ Комерційний банк «Фінансова ініціатива», ПАТ «Альфа Банк», ПАТ «Фідо Банк», ПАТ «Юнекс Банк», АТ КБ «Приватбанк», ПАТ Банк «Контракт», ПАТ «ОТП Банк», ПАТ «Банк Михайлівський», ПАТ «Перший Український міжнародний банк», ПАТ «Банк Форвард», про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна, за об`єднаним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 , ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його розподіл.

Відповідно до обставин у вказаній цивільній справі №753/2218/19 у січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та, з урахуванням заяви про часткову відмову від позовних вимог, просила:

1. встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 , як чоловіка та жінки, однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 червня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 (день смерті);

2. визнати спільним сумісним майном подружжя грошові кошти, внесені на депозитні рахунки, відкриті на ім`я ОСОБА_4 та процентиу банках та визнати в порядку розподілу майна подружжя право власності на Ѕ частину цих грошових коштів у банках:

- Публічному акціонерному товаристві «Банк Форвард» рахунок № НОМЕР_1 вклад у сумі 101 600 грн.;

- Публічному акціонерному товаристві «Перший Український міжнародний банк» рахунок № НОМЕР_2 вклад у сумі 50 000 грн.;

- Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» рахунок № НОМЕР_3 вклад у сумі 65 000 грн.;

- Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» рахунок № НОМЕР_3 вклад у сумі 70 000 грн.;

- Публічному акціонерному товаристві «Банк Контракт» рахунок № НОМЕР_4 вклад у сумі 57 000 грн.;

- Закритому акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» рахунок № НОМЕР_5 вклад у сумі 180 грн.;

- Публічному акціонерному товаристві «Юнекс Банк» рахунок № НОМЕР_6 вклад у сумі 157 392 грн. 24 коп.;

- Публічному акціонерному товаристві «ФідоБанк» рахунок № НОМЕР_7 вклад у сумі 185 000 грн.;

- Публічному акціонерному товаристві «Альфа Банк» рахунок № НОМЕР_8 вклад у сумі 100 000 грн.;

- Акціонерному товаристві «Ощадбанк» рахунок № НОМЕР_9 вклад у сумі 200 000 грн.;

3. визнати спільним сумісним майном подружжя грошові кошти, валюту та дорогоцінності, які знаходяться в сейфу № НОМЕР_39, який орендований ОСОБА_4 в Публічному акціонерному товаристві «Юнекс Банк» та визнати за позивачем в порядку поділу майна подружжя право власності на Ѕ їх частину.

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та, з урахуванням заяви про часткову відмову від позовних вимог, просила:

1. визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 і ОСОБА_4 наступні грошові кошти та проценти, нарахованих на них:

- грошові кошти в розмірі 100 000 грн., які знаходяться у Акціонерному товаристві «Альфа-Банк» на рахунку № НОМЕР_10 за договором від 22 липня 2015 року;

- грошові кошти в розмірі 70 000 грн., які знаходяться у Акціонерному товаристві «Альфа-Банк» ЄДРПОУ на рахунку № НОМЕР_11 за договором від 09 вересня 2015 року;

- грошові кошти в розмірі 1 878 грн. 84 коп., які знаходяться у Акціонерному товаристві «Альфа-Банк» на рахунку № НОМЕР_12 ;

- грошові кошти в розмірі 8 033 грн. 14 коп., які знаходяться у Акціонерному товаристві «Альфа-Банк» на рахунку № НОМЕР_13 від 15 грудня 2013 року;

- грошові кошти в розмірі 29 491,5 доларів США, які знаходяться у Акціонерному товаристві «ОТП Банк» на рахунку № НОМЕР_14 ;

- грошові кошти в розмірі 4 982 доларів США, 40 центів, які знаходяться у Акціонерному товаристві «Юнекс Банк» на рахунку № НОМЕР_15 ;

2. визнати за позивачем право власності на Ѕ частину зазначених грошових коштів.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 21 березня 2019 року цивільні справи за позовними заявами ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження.

У вказаній цивільній справі №753/2218/19 сторони уклали мирову угоду, яку було затверджено ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2019 року (а.с.123-133, т.1).

За умовами вказаної мирової угоди сторони погодили наступне:

1. Відповідач-1 та Відповідач-2 визнають факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Піски, Бобровицького району, Чернігівської області та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Кашперівка, Тетіївського району, Київської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 867, зареєстрований 22 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, у період з 01 червня 2010 року по 20 вересня 2015 року.

2. Сторони визнають спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 наступне майно:

- грошові кошти в розмірі 101 600 грн. в Акціонерному товаристві «Банк Форвард» на рахунку № НОМЕР_1 за договором від 15 квітня 2015 року;

- грошові кошти в розмірі 50 000 грн. в Акціонерному товаристві «Перший Український міжнародний банк» на рахунку № НОМЕР_2 за договором від 20 серпня 2015 року;

- грошові кошти в розмірі 157 392 грн. 24 коп. в Акціонерному товаристві «Юнекс Банк» на рахунку № НОМЕР_6 за договором від 24 липня 2015 року;

- грошові кошти в розмірі 185 000 грн. в Публічному акціонерному товаристві «Фідобанк» на рахунку № НОМЕР_7 за договором від 03 вересня 2015 року;

- грошові кошти в розмірі 57 000 грн. в Публічному акціонерному товаристві Банк «Контракт» на рахунку № НОМЕР_4 за договором від 13 серпня 2015 року;

- грошові кошти в розмірі 8 033 грн. 14 коп. в Акціонерному товаристві «Альфа Банк» на рахунку № НОМЕР_8 за договором від 05 грудня 2013 року;

- цінності в індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_39 головного офісу Акціонерного товариства «Юнекс Банк» згідно договору оренди від 09 липня 2012 року, а саме: готівкові кошти в іноземній валюті: номіналом 1 долар США у кількості 11 шт., номіналом 5 доларів США у кількості 19 шт., номіналом 10 доларів США у кількості 32 шт., номіналом 20 доларів США у кількості 24 шт., номіналом 50 доларів США у кількості 50 шт., номіналом 100 доларів США у кількості 515 шт., номіналом 100 Євро 33 шт., номіналом 200 Євро 1 шт., номіналом 500 Євро у кількості 1 шт., номіналом 5 фунтів стерлінгів у кількості 4 шт., номіналом 10 фунтів стерлінгів у кількості 150 шт., номіналом 20 фунтів стерлінгів в кількості 15 шт., кулон у формі хреста з биркою жовтого кольору у кількості 5 шт., кулон жовтого кольору (релігійна тематика) у кількості 4 шт., ланцюжок з биркою жовтого кольору у кількості 4 шт., ланцюжок з кулоном у формі хреста жовтого кольору в коробочці у кількості 1 шт., браслет з биркою жовтого кольору у кількості 4 шт., обручка жовтого кольору у червоній коробочці у кількості 1 шт., наручний годинник жовтого кольору у кількості 1 шт., годинник (циферблат без браслету) у кількості 2 шт., монети (сувенір) жовтого кольору в коробочці у кількості 2 шт., запонки жовтого кольору 1 пара, шпилька для краватки жовтого кольору у кількості 2 шт., брелок жовтого кольору у кількості 1 шт.;

- грошові кошти в розмірі 29 491 доларів США 50 центів на рахунку № НОМЕР_14 згідно договору № 025/000-670/15 від 27 липня 2015 року в Акціонерному товаристві «ОТП Банк»;

- грошові кошти в розмірі 100 000 грн. на рахунку НОМЕР_10 за договором від 22 липня 2015 року; в розмірі 70 000 грн. на рахунку № НОМЕР_11 за договором від 09 вересня 2015 року; в розмірі 1 878 грн. 84 коп. на рахунку № НОМЕР_12 , що знаходяться в Акціонерному товаристві «Альфа-Банк»;

- грошові кошті в розмірі 4 982 доларів США 40 центів на рахунку № НОМЕР_15 в Акціонерному товаристві «Юнекс Банк».

3. Відповідач-1 та Відповідач-2 визнають за Позивачем право власності на наступне майно:

3.1. на 1/2 частину грошових коштів, зазначених в пункті 2 цієї Мирової угоди, які знаходились на рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_4 в банківських установах, та які фактично отримані Позивачем до підписання цієї Мирової угоди в порядку виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 грудня 2017 року у справі № 753/787/16-ц, яке в подальшому було скасовано постановою Верховного Суду від 28 листопада 2018 року, а саме на:

- грошові кошти в розмірі 69 984 грн. 66 коп., що знаходились в Акціонерному товаристві «Банк Форвард» на рахунку № НОМЕР_1 за договором від 15 квітня 2015 року;

- грошові кошти в розмірі 26 161 грн. 45 коп., що знаходились в Акціонерному товаристві «Перший Український міжнародний банк» на рахунку № НОМЕР_2 за договором від 20 серпня 2015 року;

- грошові кошти в розмірі 82 512 грн. 67 коп., що знаходились в Акціонерному товаристві «Юнекс Банк» на рахунку № НОМЕР_6 за договором від 24 липня 2015 року;

- грошові кошти в розмірі 92 500 грн., що знаходились в Публічному акціонерному товаристві «Фідобанк» на рахунку № НОМЕР_7 за договором від 03 вересня 2015 року;

- грошові кошти в розмірі 28 500 грн., що знаходились в Публічному акціонерному товаристві Банк «Контракт» на рахунку № НОМЕР_4 за договором від 13 серпня 2015 року;

- грошові кошти в розмірі 4 016 грн. 57 коп., що знаходились в Акціонерному товаристві «Альфа-Банк» на рахунку № НОМЕР_8 за договором від 05 грудня 2013 року;

3.2. майнові цінності, що знаходяться в індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_39 головного офісу Акціонерного товариства «Юнекс Банк» згідно договору оренди від 09 липня 2012 року, укладеного між ОСОБА_4 та Акціонерним товариством «Юнекс Банк», а саме: готівкові кошти в іноземній валюті: номіналом 1 долар США у кількості 11 шт., номіналом 5 доларів США у кількості 19 шт., номіналом 10 доларів США у кількості 32 шт., номіналом 20 доларів США у кількості 24 шт., номіналом 50 доларів США у кількості 50 шт., номіналом 100 доларів США у кількості 515 шт., номіналом 100 Євро 33 шт., номіналом 200 Євро 1 шт., номіналом 500 Євро у кількості 1 шт., номіналом 5 фунтів стерлінгів у кількості 4 шт., номіналом 10 фунтів стерлінгів у кількості 150 шт., номіналом 20 фунтів стерлінгів в кількості 15 шт., кулон у формі хреста з биркою жовтого кольору у кількості 5 шт., кулон жовтого кольору (релігійна тематика) у кількості 4 шт., ланцюжок з биркою жовтого кольору у кількості 4 шт., ланцюжок з кулоном у формі хреста жовтого кольору в коробочці у кількості 1 шт., браслет з биркою жовтого кольору у кількості 4 шт., обручка жовтого кольору у червоній коробочці у кількості 1 шт., наручний годинник жовтого кольору у кількості 1 шт., годинник (циферблат без браслету) у кількості 2 шт., монети (сувенір) жовтого кольору в коробочці у кількості 2 шт., запонки жовтого кольору 1 пара, шпилька для краватки жовтого кольору у кількості 2 шт., брелок жовтого кольору у кількості 1 шт.;

3.3. грошові кошти в розмірі 29 491 доларів США 50 центів на рахунку № НОМЕР_14 згідно договору № 025/000-670/15 від 27 липня 2015 року в Акціонерному товаристві «ОТП Банк»;

3.4. грошові кошти в розмірі 100 000 грн. на рахунку НОМЕР_10 за договором від 22 липня 2015 року; в розмірі 70 000 грн. на рахунку № НОМЕР_11 за договором від 09 вересня 2015 року; в розмірі 1 878 грн. 84 коп. на рахунку № НОМЕР_12 , що знаходяться в Акціонерному товаристві «Альфа-Банк»;

3.5. грошові кошти в розмірі 4 982 доларів США 40 центів на рахунку № НОМЕР_15 в Акціонерному товаристві «Юнекс Банк».

4. Позивач зобов`язується протягом двох днів з дня підписання Сторонами цієї Мирової угоди подати до Дарницького районного суду м. Києва заяву про часткову відмову від позовних вимог у справі № 753/2218/19, а саме:

4.1. про відмову від позовних вимог в частині встановлення факту спільного проживання Позивача та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 22 лютого 2005 року по 31 травня 2010 року;

4.2. про відмову від позовних вимог в частині визнання спільною сумісною власністю Позивача та ОСОБА_4 та поділу наступного майна:

4.2.1. грошових коштів на рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_4 у банківських установах, а саме:

- грошових коштів в розмірі 153 000 грн. в Публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Фінансова ініціатива» на рахунку № НОМЕР_16 за договором від 17 червня 2015 року;

- грошових коштів в Акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк»: в розмірі 182 041 грн. 05 коп. на рахунку № НОМЕР_5 за договором від 17 липня 2015 року; в розмірі 29 704 грн. 88 коп. на рахунку № НОМЕР_17 за договором від 21 березня 2014 року; в розмірі 5 700 грн. на рахунку № НОМЕР_18 за договором від 01 вересня 2013 року;

- грошових коштів в Публічному акціонерному товаристві Банк «Контракт»: в розмірі 57 180 грн. 88 коп. на рахунку № НОМЕР_19 ; в розмірі 5 402 грн. 11 коп. на рахунку № НОМЕР_20 ; в розмірі 1 621 грн. 85 коп. на рахунку № НОМЕР_21 ;

- грошових коштів в Акціонерному товаристві «ОТП банк»: в розмірі 200 000 грн. на рахунку № НОМЕР_22 за договором №025/001020/15 від 19 серпня 2015 року;

- грошових коштів в Публічному акціонерному товаристві «Платинум Банк»: в розмірі 10 000 доларів США на рахунку № НОМЕР_23 ; в розмірі 500 доларів США на рахунку № НОМЕР_24 ;

- грошових коштів в Акціонерному товаристві «Правекс Банк»: в розмірі 58 678 грн. 77 коп. на рахунку № НОМЕР_25 ; в розмірі 36 283 грн. 53 коп. на рахунку № НОМЕР_26 / НОМЕР_27 ;

- грошових коштів в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський»: в розмірі 65 000 грн. на рахунку № НОМЕР_28 за договором від 19 травня 2015 року № 980-002-000084069; в розмірі 70 000 грн. на рахунку № НОМЕР_29 за договором від 26 травня 2015 року № 980-002-000085686; в розмірі 20 799 грн. 49 коп. на рахунку № НОМЕР_3 за договором від 19 травня 2015 року;

- грошових коштів в Публічному акціонерному товаристві «Фідобанк»: в розмірі 17 771 грн. 65 коп. на рахунку № НОМЕР_30 , в розмірі 3 824 грн. 84 коп. на рахунку № НОМЕР_31 від 03 вересня 2015 року;

- грошових коштів в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк»: в розмірі 8 320 доларів США 76 центів на рахунку № НОМЕР_32 за договором № 009-28570-121213 від 12 грудня 2013 року; в розмірі 10 000 доларів США на рахунку № НОМЕР_33 за договором №04-28570-111214 від 11 грудня 2014 року; в розмірі 9 609 доларів США, 21 цент на рахунку № НОМЕР_34 за договором №005-28570-111214 від 11 грудня 2014 року; в розмірі 37 550 грн. 02 коп. на рахунку № НОМЕР_35 за договором №004-28524-131211 від 13 грудня 2011 року;

4.2.2. машино-місця НОМЕР_40 (відсік НОМЕР_41), площею 18,40 кв.м., розташованого в підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_1 ;

4.2.3. 37/100 частини групи нежитлових приміщень №309-ОФІС площею 416,70 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ;

4.2.4. автомобіля марки «Ssang Yong», моделі «Rexton RX 270 XD», 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_36 , НОМЕР_37 , об`єм двигуна 2696 куб.см., державний реєстраційний номер НОМЕР_38 .

Також у пункті 5 мирової угоди сторони також передбачили, що сторони визнають, що майно, зазначене в пункті 2 цієї Мирової угоди, набуто Позивачем та ОСОБА_4 в період їх спільного проживання однієї сім`єю без реєстрації шлюбу і є їх спільним сумісним майном. Позивач підтверджує, що все інше майно, крім майна зазначеного в пункті 2 цієї Мирової угоди, а саме: рухоме, нерухоме майно, доходи з майна, майнові права і обов`язки, грошові кошти, в тому числі - грошові кошти, що розміщені на будь-яких рахунках в банківських та фінансових установах, валютні цінності, цінні папери, корпоративні права, будь-які інші окремі речі, сукупність речей або майнові права, щодо яких можуть виникати цивільні права і обов`язки, набуте/придбане ОСОБА_4 в період спільного проживання з Позивачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не є спільним сумісним майном Позивача та ОСОБА_4 і Позивач не має претензій до Відповідача-1 та Відповідача-2 щодо цього майна.

Судом також встановлено, що 15 березня 2021 року представник ОСОБА_2 подав до суду першої інстанції заяву про закриття провадження у цивільній справі №361/1840/18, посилаючись на те, що стосовно предмета спору у цій справі позивачка ОСОБА_1 із відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклала мирову угоду, яка була затверджена ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2019 року, зокрема посилався на пункт 5 мирової угоди (а.с.230, т.1).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі №6-1133цс15 та у постанові від 11 листопада 2015 року у справі №6-342цс15.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, підставу позову становлять фактична й правова підстава. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

Предмет позову в розумінні цивільного процесуального закону - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

У відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, складені в постановах Верховного Суду.

Згідно з висновками Верховного Суду щодо застосування п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, що викладені в постановах від 10.06.2020 року у справі №366/2099/17, від 27.05.2020 року у справі №761/35475/18, від 13.05.2020 року у справі 65/4455/19, від 08.04.2020 року у справі №910/16868/19, від 27.11.2019 року у справі №303/4229/16-ц, від 27.11.2019 року у справі №235/4711/15-ц, від 22.05.2019 року у справі №640/7778/18, від 19.11.2019 року у справі №640/5563/19, від 09.10.2019 року у справі №285/3912/18, від 19.06.2019 року у справі 59/488/17 закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України можливе лише за умови, що позов за результатами розгляду якого ухвалено рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто, збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

При цьому, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто, коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина перша статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя. У доктрині Європейського суду з прав людини та його практиці «право на суд» передбачено, зокрема, що особа повинна мати доступ до незалежного, неупередженого та компетентного суду.

У своєму рішенні в справі «Голдер проти Сполученого Королівства», 1975 р. суд відзначив: «Було б неприйнятним, на думку Суду, якби ч. 1 ст. 6 детально визначала процесуальні гарантії сторонам у судовому провадженні, не забезпечивши, насамперед, того, без чого користування такими гарантіями було б неможливим, а саме: доступу до суду. Характеристики «справедливості, публічності та оперативності судового провадження були б марними за відсутності судового провадження». Тож право на доступ до правосуддя має дуже важливе значення і без сумніву його необхідно вважати засадою.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі, оскільки у розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Системний аналіз матеріалів цивільної справи дає підстави для висновку, що у цивільній справі №753/2218/19 та у цивільній справі №361/1840/18 не тотожні предмети спору, оскільки грошові кошти в сумі 1 259 500 грн, які були надані ТОВ «Світильнянське» за договором безвідсоткової зворотної фінансової допомоги №22/07-15 від 22 липня 2015 року ОСОБА_4 не були предметом розгляду цивільної справи №753/2218/19.

Вказане також підтверджується тим, що в матеріалах справи міститься копія ухвали Київського апеляційного суду від 22 січня 2020 року у справі №753/2218/19, яку було залишено без змін постановою Верховного Суду від 24 березня 2020 року, з якої вбачається, що до апеляційного суду звернувся ОСОБА_8 з апеляційною скаргою на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2019 року про закриття провадження, оскільки вважав, що вказаною ухвалою було порушено його права. В обґрунтування поданої апеляційної скарги ОСОБА_8 зазначав, що 22 липня 2015 року між ТОВ «Світильнянське» та ОСОБА_4 було укладено договір безвідсоткової зворотньої фінансової допомоги, за умовами якого ОСОБА_4 було надано поворотну фінансову допомогу у розмірі 1 260 000 грн. Вказані грошові кошти було отримано товариством 24 липня 2015 року терміном на 6 місяців з моменту надходження коштів. Судовим рішенням від 06 грудня 2017 року було встановлено факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а тому зазначена поворотна фінансова допомога у розмірі 1 260 000 грн є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 19 липня 2018 року було укладено угоду про врегулювання заборгованості, де ОСОБА_1 виступає в ролі «Первісного кредитора», а ОСОБА_8 «Новим кредитором». За умовами цієї угоди ОСОБА_8 приймає на себе зобов`язання перед ОСОБА_1 виконати грошові зобов`язання за ТОВ «Світильнянське», тим самим переймаючи у ОСОБА_1 право на вимогу % від суми позики у ТОВ «Світильнянське», що підлягає поверненню за договором від 22 липня 2015 року. На виконання умов угоди про врегулювання заборгованості від 19 липня 2018 року ОСОБА_8 сплатив ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 629 750 грн. Таким чином, ОСОБА_8 замість ОСОБА_1 набув право вимоги до ТОВ «Світильнянське» у зв`язку із переходом до нього прав та обов`язків нового кредитора на суму 629 750 грн., що становить Ѕ від суми позики у ТОВ «Світильнянське», що підлягає поверненню за договором. Виходячи зі змісту оскаржуваної ухвали було залишено поза увагою питання щодо необхідності врегулювання між сторонами заборгованості ТОВ «Світильнянське» з поворотної фінансової допомоги у розмірі 1 260 000 грн. Не визнання сторонами наявності у ОСОБА_1 права спільної сумісної власності на вимогу у ТОВ «Світильнянське» 1/2 від суми позики, що підлягає поверненню за договором від 22 липня 2015 року призводить до того, що ОСОБА_8 втратить набуте право за угодою про врегулювання заборгованості від 19 липня 2018 року (а.с.140-166, т.1).

Так, в ухвалі Київського апеляційного суду від 22 січня 2020 року було встановлено, що між сторонами було затверджено мирову угоду щодо визнання відповідачами факту проживання позивача з ОСОБА_4 , визнання спільною сумісною власністю та поділ грошових коштів, які знаходяться на банківських рахунках, а також цінностей в індивідуальному банківському сейфі. Зі змісту позовних вимог вбачається, що борг ТОВ «Світильнянське» за договором безвідсоткової зворотньої фінансової допомоги від 22 липня 2015 року не був предметом спору у даній справі.

Залишаючи без змін ухвалу Київського апеляційного суду від 22 січня 2020 року Верховний Суд зазначив, що затверджуючи мирову угоду, суд першої інстанції діяв у межах заявлених позовних вимог, а тому посилання скаржника на неврегулювання між сторонами питання щодо заборгованості ТОВ «Світильнянське» є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для постановлення ухвали про закриття провадження, оскільки предмет позову - грошові кошти у розмірі 1 259 500 грн, які були надані ОСОБА_4 ТОВ «Світильнянське» за договором безвідсоткової зворотної фінансової допомоги №22/07-15 від 22 липня 2015 року не були предметом розгляду цивільної справи №753/2218/19.

Крім того, посилання представника ТОВ «Світильнянське» на пункт 5 мирової угоди апеляційним судом також сприймаються критично, оскільки вказані положення стосуються лише того майна, яке було предметом розгляду цивільної справи №753/2218/19.

Таким чином, ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2021 року підлягає скасуванню, а справу направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до положень статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови викладено 23 червня 2021 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв