ЄУН № 337/2841/21
Провадження № 2/337/1597/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Ширіної С.А.

за участю секретаря Бикової С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що з відповідачем вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 18.07.2014 року. Від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з матір`ю відповідачем по справі та після розірвання шлюбу проживатиме разом з нею. З вересня 2020 року шлюбні відносини з відповідачем припинені через відсутність взаєморозуміння у вирішенні питань сім`ї, несумісність поглядів на життя, протилежні уявлення про спільний побут, втрачено почуття любові та поваги. Після припинення шлюбних відносин проживають окремо, спільне господарство не ведуть. На примирення не згоден, шлюб носить формальний характер вважає, що родина розпалась остаточно. Просить шлюб розірвати.

Ухвалою судді від 18.06.2021 р. відкрито спрощене провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено до відкритого судового розгляду.

У призначений судом день позивач в судове засідання не з`явився. До початку судового засідання через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить розірвати шлюб.

Відповідач в судове засідання також не прибула, до початку судового засідання через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов визнає повністю, просить розірвати шлюб.

На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши мотиви та фактичні обставини , які враховуються при розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно з ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.07.2014 р., який зареєстровано Олександрівським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) , актовий запис № 706.

Від шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з матір`ю та після розірвання шлюбу проживатиме разом з нею.

Як зазначено позивачем в позові, шлюбні відносини з відповідачем припинені з вересня 2020 року через відсутність взаєморозуміння у вирішенні питань сім`ї, несумісність поглядів на життя, протилежні уявлення про спільний побут, втрачено почуття любові та поваги. Після припинення шлюбних відносин проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Як зазначено позивачем примирення та збереження шлюбу є неможливим.

Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно з ч.1 ст.21, ч.1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми , користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру , що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно з ч.1 ст.104, ч.3 ст.105, ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ

про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» , зазначено , що проголошена Конституцією України ( 254к/96-ВР ) охорона

сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути

розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що

подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме

інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди

повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя,

дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя .

Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або дитини , що має істотне значення.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд вважає необхідним позов ОСОБА_3 задовольнити, оскільки він визнаний відповідачем ОСОБА_2 , суд вважає, що таке визнання не суперечить закону, не порушує чиїх-небудь прав, свобод чи інтересів, оскільки судом встановлено, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, подружні стосунки припинені. З моменту припинення шлюбних відносин сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та інтересам їх спільної дитини, що має істотне значення, у зв`язку з чим шлюб між сторонами слід розірвати.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Керуючись ст.21,24,104,105,110,112,113 СК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89, 206, 211, 247, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюб задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18.07.2014 р. Олександрівським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) , актовий запис № 706 - розірвати.

Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня ухвалення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Ширіна

12.07.2021