провадження № 2/521/1985/21
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
Головуючого судді Михайлюка O.A.,
при секретарі Жураківській Н.А.,
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Медведенко Галина Валеріївна, про повернення безпідставно набутого майна в натурі, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна в натурі, посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 .
Маючи намір продати належну йому квартиру, позивач 05.02.2018 року видав довіреність на ім`я своєї дружини, ОСОБА_3 , якою уповноважив її на здійснення від свого імені дій щодо підготовки документів для продажу квартири.
20.03.2018 року ОСОБА_3 приїхала до міста Одеси, прийшла до будинку, де знаходиться вищевказана квартира, та виявила, що замки квартири змінені, з`ясувалось, що майно продане відповідачу по справі, у зв`язку з чим того ж дня вона звернулась із заявою до поліції.
Позивач стверджує, що не укладав договір купівлі-продажу зазначеної квартири, остання перебуває в чужому незаконному володінні, тому звернувся до суду за захистом своїх прав.
Позивач в судове засідання не з`явився, його представник подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позовну заяву не подала.
Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що за позивачем зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Державна реєстрація права приватної власності за позивачем на вказану квартиру здійснена 28.10.2016 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта
№100845949 від 19.10.2017 року.
Підставою для державної реєстрації, зокрема, є акт приймання-передачі нерухомого майна від 20.10.2016 року, видавником якого є ТОВ «Фонд сприяння добудові», договір про внесення змін від 20.10.2016 року, видавником якого є ТОВ «Фонд сприяння добудові», договір ПВ-6.3-25 від 15.05.2015 року.
Маючи намір продати належну йому квартиру, позивач 05.02.2018 року видав довіреність на ім`я своєї дружини, ОСОБА_3 , якою уповноважив останню на здійснення від свого імені дій щодо підготовки документів для продажу квартири.
20.03.2018 року ОСОБА_3 приїхала до міста Одеси, прийшла до будинку, де знаходиться вищевказана квартира, та виявила, що замки квартири змінені, з`ясувалось, що майно продане відповідачу по справі, у зв`язку з чим того ж дня вона звернулась із заявою до Хмельницького ВП Малиновського ВП
м. Одесі ГУНП в Одеській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №118383759 від 26.03.2018 року, право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Приморським РВ УМВС України в Одеській області 11.12.1998 року).
Державна реєстрація права власності проведена 30.11.2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Галиною Валеріївною на підставі договору купівлі-продажу, серія на номер: 3557 від 30.11.2017 року.
На виконання постанови слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області
Сікаченка Є.О. від 22.11.2019 року експертом Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, Оленою Мазур, проведена судова почеркознавча експертиза, за результатами якої складено висновок №358-П від 05.12.2019 року, з якого вбачається, що договір купівлі-продажу від 30.11.2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Г.В. (зареєстрований у реєстрі за №3557), підписаний не ОСОБА_1 , а іншою особою; встановлено, що заява ОСОБА_1 про підтвердження факту неперебування у шлюбі від 30.11.2017 року, заява ОСОБА_1 про підтвердження факту відсутності будь-яких самочинних перепланувань, прибудов, перебудов, новозведень у відчужуваній нерухомості від 30.11.2017 року підписані не ОСОБА_1 , а іншою особою.
Відповідно до листа Малиновського районного відділу Головного управління ДМСУ в Одеській області №5114/1105 від 03.05.2018 року, паспорт серії НОМЕР_3 від 27.12.2016 року, виданий на ім`я ОСОБА_1 , є підробним.
Згідно зі статтею 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі.
Оскільки ОСОБА_1 не підписував договір купівлі-продажу від 30.11.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Г.В. (зареєстрований у реєстрі за № 3557), його умови не погоджував, то даний договір є неукладеним.
У постанові від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.
Також у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду констатувала, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.
Аналогічні висновки щодо неукладеності правочину у випадку його непідписання власником викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 380/1405/17, від 13.08.2020 року у справі № 927/718/17.
Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочину недійсними», вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. Суди мають відмовляти в позові з такою вимогою. У цьому разі можуть заявлятися лише вимоги, передбачені главою 83 книги п`ятої ЦК.
Згідно зі статтею 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння.
Відповідно до статті 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому, безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
Оскільки договір купівлі-продажу від 30.11.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Г.В., є неукладеним, то відсутні правові підстави для набуття та збереження відповідачем спірної квартири.
За таких обставин, суд дійшов висновку задовольнити частково позов ОСОБА_1 , витребувати у ОСОБА_2 на користь позивача квартиру АДРЕСА_1 та скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності №23658657 від 30.11.2017 року.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі
№6-122цс14, у постанові Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі 524/7302/15-ц.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.
Матеріали справи не містять доказів того, що позивач дійсно поніс судові витрати, в прохальній частині позовної заяви не конкретизовані вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, тому суд відмовляє в задоволенні цієї частини вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 141, 265, 354 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Витребувати у ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) квартиру АДРЕСА_1 .
Скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності №23658657 від 30.11.2017 року, здійснений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Галиною Валеріївною.
В задоволенні решти вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя О.Михайлюк