Справа №345/2923/21
Провадження № 2-з/345/30/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2021 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючої судді Кулаєць Б.О.,

з участю секретаря Заткальницької Н.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів,

В С Т А Н О В И В :

12.07.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду зі заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, а саме: просить суд призначити судово генетичну (генетичної дактилоскопії) експертизу, проведення якої доручити медико - генетичному центру «Мама Папа» ТОВ «Мама Папа». На розгляд та вирішення експертизи експерту поставити наступні питання: чи наявне кровне споріднення між ним та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є ОСОБА_3 ? Якщо так, то чи являється ОСОБА_1 біологічним батьком ОСОБА_2 на підставі проведеної судово-генетичної (генетичної дактилоскопії) експертизи?

Заява обґрунтована тим, що він готує позов до ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, а тому виникла нагальна потреба звернення до суду з даним клопотанням, так як для встановлення факту схожості біологічного матеріалу конкретної особистості і встановлення родинних зв`язків, а саме: вирішення питання про спорідненість між ним, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як біологічним батьком та сином, необхідні спеціальні знання з судової генетики. Зазначив, що оплату проведення експертизи гарантує.

У судове засідання сторони не з`явилися, проте їх неявка не перешкоджає разгляду даного клопотання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 81 ЦПК передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Забезпечення доказів - процесуальна дія суду, яка вчиняється за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо вони вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів.

Частиною 1 ст. 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у ч.ч. 2,3 ст. 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 116 ЦПК України забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу. У разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Якщо ухвала про забезпечення доказів на момент її скасування була виконана повністю або частково - отримані судом докази (показання свідків, висновки експертів тощо) не можуть бути використані в іншій справі.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12.06.2009 N 5 під час попереднього судового засідання за заявою особи, яка бере участь у справі, суд може вирішити питання про забезпечення доказів, якщо для цієї особи подання потрібних доказів є неможливим або в неї є труднощі у поданні цих доказів. Закон не обмежує коло доказів, які можуть бути забезпечені судом, і здійснення процесуальних дій щодо забезпечення доказів.

У заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені всі відомості, визначені частиною першою статті 134 ЦПК, а в разі невідповідності заяви цим вимогам застосовуються наслідки, встановлені частинами першою і другою статті 121 ЦПК. Така заява розглядається протягом п`яти днів з дня її надходження з повідомленням осіб, які беруть участь у справі, однак їх явка не є обов`язковою.

Крім передбачених частиною другою статті 133 ЦПК способів забезпечення (допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням) суд залежно від предмета позову може застосувати й інші способи (одержати пояснення сторони, які вона дає як свідок, заборонити дії, внаслідок яких знищуються докази, вилучити на час розгляду справи докази тощо).

Таким чином, підставами для забезпечення доказів є заяви осіб, які побоюються, що подання до суду необхідних для них доказів згодом стане неможливим або утрудненим.

Відповідно до ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обгрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. При цьому, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Згідно з частиною 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Статтею 103 ЦПК України визначено підстави для призначення експертизи. Так, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ч.ч. 3-5 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 одним із видів (підвидів) експертиз закріпила судово-медичну експертизу.

Правила проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово- медичної імунології бюро судово-медичної експертизи затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року №6.

Відповідно до п. 1.2. Правил, експертизи у відділенні проводяться з метою встановлення наявності і групової належності об`єктів людського походження (крові, виділень, волосся, кісток тощо), встановлення батьківства, материнства та підміни дітей, з використанням спеціальних методів, методик, а також знань в галузі судової медицини.

Згідно п. 1.3. Правил, експертиза у відділенні проводиться на підставі постанови особи, яка проводить дізнання, слідчого, прокурора, судді чи за ухвалою суду, а також за направленням судово-медичних експертів інших структурних підрозділів бюро, які проводять експертизу у справі.

Приписами п. 2.5.1. Правил закріплено, що експертизи спірного батьківства проводяться з метою встановлення можливості чи неможливості походження дитини від передбачених осіб на підставі законів наслідування властивостей людського організму методом геномної дактилоскопії, або шляхом дослідження групового поліморфізму антигенів, білків, ферментів тощо.

Так, заявник має намір звернутися із позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини.

У зв`язку з наведеним, просить забезпечити докази шляхом призначення судово- генетичної експертизи, проведення якої доручити експертам медико генетичного центру «Мама Папа» ТзОВ «Мама Папа», ЄДРОУ 40652411, ліцензія МОЗ України № 1168 від 03.11.2016, адреса вул. Льва Толстого, 21, м. Київ, 01033. Аналізи можна здати у м.Івано-Франківську в медичному центрі «Екстрамед», адреса вул. Василиянок, 15, на вирішення якої поставити наступні питання: чи наявне кровне споріднення між ним та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є ОСОБА_3 ? Якщо так, то чи являється ОСОБА_1 біологічним батьком ОСОБА_2 на підставі проведеної судово-генетичної (генетичної дактилоскопії ) експертизи?

Враховуючи, що для встановлення батьківства необхідні спеціальні знання в галузі генетичних досліджень, суд приходить до висновку про необхідність призначення судової генетичної експертизи. Суд, керуючись ст.ст. 81, 83, 84, 102, 103, 116-118, 353 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви - задовольнити.

Призначити судово-генетичну (генетичної дактилоскопії) експертизу, на вирішення якої поставити запитання:

-чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є ОСОБА_3 ?

-Якщо так, то чи являється ОСОБА_1 біологічним батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі проведеної судово-генетичної (генетичної дактилоскопії) експертизи?

Проведення експертного дослідження доручити експертам медико генетичного центру «Мама Папа» ТзОВ «Мама Папа» ЄДРОУ 40652411, ліцензія МОЗ України № 1168 від 03.11.2016, адреса вул. Льва Толстого, 21, м. Київ, 01033.

Одночасно суд роз`яснює, що за завідомо неправдивий висновок наступає кримінальна відповідальність за ст. 384 КК України.

Оплату за проведення судово-генетичної експертизи покласти на ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

СУДДЯ :.