Справа № 658/4029/20
(провадження № 2/658/401/21)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Лященко В.В.,

за участю: секретаря Яковлєвої А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Самсона В.В.,

представника відповідача адвоката Зварича Є.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Каховці Херсонської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (приватне) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

встановив:

У червні 2020 року позивач звернувся до суду із цивільним позовом в межах кримінального провадження у межах кримінального за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Так, ОСОБА_2 13 вересня 2019 року о 18.30 год., керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Transporter», рухаючись по автодорозі Р.1.1. Семенівка-Дудчино Херсонської області при виїзді з другорядної дороги на головну Архангельська Слобода-Тавричанка, здійснюючи поворот ліворуч на регульованому дорожніми знаками перехресті, проявив неуважність, не надав перевагу в русі автомобілю «Seat Toledo» під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по даній дорозі в напрямку с.Тавричанка Каховського району Херсонської області, внаслідок чого відбулось зіткнення вказаних транспортних засобів. В результаті дорожньо-транспортної події водію автомобіля «Seat Toledo» - потерпілому ОСОБА_1 , згідно висновку судово-медичної експертизи №36к від 10.12.2019 року спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді: перелому лівого наколінника, множинних саден голови і тулубу спричинених предметами, не виключно 13.09.2019 року від співударяння з виступаючими частинами рухомого автомобіля при зіткненні з іншим автомобілем. Наслідки ДТП у вигляді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 знаходяться у прямому причинному зв`язку з грубим порушенням водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху України, а саме: п.2.3 б) який передбачає обов`язок водія бути уважним і стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміни; п.16.11 відповідно до якого, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі. Вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18.11.2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України (в редакції чинній до 01.07.2020) та призначено покарання у вигляді 350 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5950грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік 6 місяців. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 , які знаходяться у прямому причинному зв`язку з наслідками у вигляді тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, ОСОБА_1 поніс витрати на лікування у розмірі 26 434, 66 грн., що підтверджується відповідними квитанціями. Також, ОСОБА_1 поніс витрати пов`язані з пошкодженням автомобіля «Seat Toledo», які склали 62 840, 54 грн., що підтверджується висновком судової автотоварознавчої експертизи №45-11-19 від 26.11.2019 року, та витрати пов`язані з даною експертизою в розмірі 4 000, 00 грн. Перенесені ОСОБА_1 внаслідок злочину вищевказані травми та тілесні ушкодження призвели до порушення його нормального соціального буття, завдали болю, фізичних та моральних страждань. Від отриманих травм у позивача спостерігаються постійні головні болі, часткова дезорієнтація у просторі і часі, підвищена втомлюваність, що ускладнює ефективне виконання професійних функцій. Позивач перебував на стаціонарному лікуванні у медичному закладі, тривалий час проходив курс амбулаторного лікування та реабілітації. Крім того, в результаті отриманих під час ДТП тілесних ушкоджень, у спостерігається погіршення сну, апетиту, підвищення артеріального тиску, болі у нозі та у грудях, а також поява страху під час у транспортних засобах. Моральну шкоду позивач оцінює у 100 000 грн. У зв`язку з чим, з урахуванням збільшених від 31.08.2020 року та уточнених позовних вимог від 23.02.2021 року, позивач просить стягнути з АТ «Страхова Група «ТАС», в межах суми страхового відшкодування (ліміту) та з ОСОБА_2 солідарно на його користь 96 675, 00 грн. в рахунок матеріальної шкоди, 100 000, 00 грн. моральної шкоди, спричиненої внаслідок злочину та судові витрати понесені на правничу допомогу в розмірі 10 000, 00 грн.

Ухвалою суду від 02.02.2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

12.08.2020 року, в межах кримінального провадження, надано відзив на позов ОСОБА_2 , відповідно до якого відповідач просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди та моральної (немайнової) шкоди відмовити у зв`язку із необґрунтованістю. Відповідно до полісу №АМ/7751984 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладений 22.12.2018 року з страховиком ТАС AT «СГ`ТАС» страхові суми за внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідно до Розпорядження Нацкомфінпослуг, встановлені у розмірі: за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю - 200 000 грн. на одного потерпілого, незалежно від кількості потерпілих; за шкоду заподіяну майну 100 000 тисяч гривень. Таким чином якщо розмір майнової шкоди та розмір за шкоду заподіяну здоров`ю не перевищує розміру заявленого цивільним позивачем, шкода стягується зі страховика AT «СГ`ТАС», у випадках якщо розмір перевищує розмір страхових виплат різниця розміру заподіяної шкоди стягується з винуватця ДТП.

04.09.2020 року, в межах кримінального провадження, та 26.02.2021 року надано відзив на позов АТ «Страхова Група «ТАС» (приватне), відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог до AT «СГ «ТАС» (приватне) за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог. Так, позивач безпідставно вимагає стягнути на його користь 62 840,54 грн. матеріальної шкоди у зв`язку з пошкодженням автомобіля. Згідно Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 59-D/60/0 від 06.11.2019 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 72 801,12 грн., а ринкова вартість становить 44 414,13 грн., а отже автомобіль позивача є фізично знищеним. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно Висновку ринкова вартість автомобіля позивача в пошкодженому стані становить 6 106,15 грн. Окрім того, п. 5 Полісу № АМ/7751984 франшиза становить 2000,00 грн. Витрати понесені потерпілими у зв`язку з лікуванням повинні бути обґрунтовані та документально підтверджені медичним закладом, а саме кожна витрата повинна підтверджуватися чеками, та згідно Витягу з історії хвороби за період лікування в медичному закладі, засвідченим належним чином медичним закладом, в якому повинно зазначатися про призначення даних лікарських препаратів потерпілому. Згідно доданих до позовної заяви документів, обґрунтованими та документально підтвердженими витратами на лікування є витрати в розмірі 21 112, 91 грн. Таким чином, вимога позивача про стягнення з АТ «СГ «ТАС» (приватне) витрати на лікування в розмірі, який перевищує 21 112, 91 грн. є безпідставною та необґрунтованою. Також, позивач просить стягнути моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн. Згідно законодавства страховик відшкодовує моральну шкоду в розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, що становить 1055,65 грн. (21 112, 91 /100 * 5 = 1 055,65), а отже вимога про стягнення моральної шкоди в розмірі 100000,00 грн. є безпідставною та необґрунтованою. Крім того, позивач вимагає стягнути витрати на адвоката в розмірі 10 000,00 грн. та витрати на проведення судової експертизи в розмірі 4 000,00 грн., проте згідно норм процесуального права, процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого в разі ухвалення обвинувального вироку.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги з урахуванням їх уточнення та збільшення підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Зазначив, що пошкоджений транспортний засіб марки «Seat Toledo», знаходиться у нього, такий не було передано страховій компанії в зв`язку з тим, що вона не заявляла такої вимоги. Пояснив, що експерт страхової компанії поверхнево оглянув його автомобіль, зробив декілька фото, що зайняло не більше десяти хвилин, тому вважає що експертиза транспортного засобу була проведена поверхнево, із заниженням вартості автомобіля. Тому він був змушений додатково звертатися відновлювальної вартості автомобіля та визначення ринкової вартості на момент ДТП. Щодо моральної шкоди, то через отримані в ДТП травми не мав можливості тривалий час працювати, забезпечувати сім`ю, терпів біль, для відновлення йому необхідно зробити ще одну операцію на коліні.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Самсон В.В. позовні вимоги свого довірителя підтримав в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Зварич Є.Г. в судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди та моральної (немайнової) шкоди відмовити. Пояснив, що відповідальність ОСОБА_2 була застрахована, поліс передбачає відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю в межах 200 000 гривень, майну в межах 100 000 гривень. Розмір моральної шкоди вважає завищеним, у справах такої категорії згідно судової практики стягуються відшкодування в межах 1000-5000 гривень. Витрати на послуги адвоката також вважав завищеними, адже відповідач добросовісно виконував свої обов`язки, не затягував розгляд ні кримінального провадження ані цивільної справи.

Представник АТ «Страхова Група «ТАС» (приватне) в судове засідання не з`явився, заявою від 26.02.2021 року просив розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

В силу вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Seat Toledo» д.н. НОМЕР_2 (а.35).

Судом встановлено, що вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18.11.2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 5 950 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік 6 місяців. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_1 виділено в цивільне провадження (а. 6-7).

За обставинами, встановленими за вироком суду, ОСОБА_2 13 вересня 2019 року о 18.30год., керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Transporter» д.н. НОМЕР_3 , рухаючись по автодорозі Р.1.1. Семенівка-Дудчино Херсонської області при виїзді з другорядної дороги на головну Архангельська Слобода Тавричанка, здійснюючи поворот ліворуч на регульованому дорожніми знаками перехресті, проявив неуважність, не надав перевагу в русі автомобілю «Seat Toledo» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по даній дорозі в напрямку с.Тавричанка Каховського району Херсонської області, внаслідок чого відбулось зіткнення вказаних транспортних засобів. В результаті дорожньо-транспортної події водію автомобіля «Seat Toledo» д.н. НОМЕР_2 потерпілому ОСОБА_1 , згідно висновку судово-медичної експертизи №36к від 10.12.2019 спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді: перелому лівого наколінника, множинних саден голови і тулубу спричинених предметами, не виключно 13.09.2019 від співударяння з виступаючими частинами рухомого автомобіля при зіткненні з іншим автомобілем.

Наслідки ДТП у вигляді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 знаходяться у прямому причинному зв`язку з грубим порушенням водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху України, а саме: п.2.3 б) який передбачає обов`язок водія бути уважним і стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміни; п.16.11 відповідно до якого, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З урахуванням викладеного суд вважає вину відповідача ОСОБА_2 у ДТП доведеною, оскільки він допустив порушення вимог ПДР України, що перебували у причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, що підтверджено вироком суду.

На момент ДТП, яка трапилась 13 вересня 2019 року, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ «Страхова Група «ТАС»(приватне). Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/7751984 між ОСОБА_2 , та ПАТ «Страхова Група «ТАС»(приватне) укладено 22 грудня 2018 року. За договором були застраховані майнові інтереси, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації транспортного засобу «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_3 . Строк дії договору - з 22 грудня 2018 року по 21 грудня 2019 року включно. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого: за шкоду, завдану життю і здоров`ю, - 200 000 грн, за шкоду, заподіяну майну, - 100 000 грн. Франшиза за договором страхування становить 2 000 грн (а. 116).

Вирішуючи позов, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга ст. 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV).

Статтею 3 Закону № 1961-IV передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно зі ст. 5 Закону №1961-IV, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 6 Закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (ст. 9 Закону №1961-IV).

Відповідно до ст. 22, 28 Закону №1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (п. 23.1. ст. 23 Закону №1961-IV).

Згідно зі ст. 29 Закону №1961-IV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано ст. 30 Закону №1961-IV, відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Відповідно до ст. 12 Закону №1961-IV страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з травмами, отриманими під час ДТП 13.09.2019 року ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в КНП "Каховська Центральна районна лікарня» з 13.09.2019 року по 16.09.2019 року (а.40) та в Херсонській обласній клінічній лікарні з 16.09.2019 року по 20.09.2019 року (а.43-44).

На придбання ліків ним було витрачено кошти в сумі 23 274,12 гривень, що підтверджується, копіями та оригіналами фіскальних чеків, рахунками (а. 54-66, 229). Також на доставлення хворого до лікарні та з лікарні було витрачено 861,02 гривні на пальне, що підтверджується копіями чеків від 13.09.2019 року та 20.09.2019 року (а.61,62).

Наявні в матеріалах справи чеки на придбання пального на загальну суму 1659,3 гривень в інші дати, ніж доставлення хворого до/з лікарні, судом не приймаються як доказ підтвердження витрат на лікування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з АТ «Страхова Група «ТАС» (приватне) на користь позивача слід стягнути 24 135,14 гривень витрат на лікування.

Вирішуючи питання про стягнення з страховика шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 28 Закону №1961-IV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це, в тому числі, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

В ході розгляду справи встановлено, що під час ДТП пошкоджено належний позивачу транспортний засіб "Seat Toledo", р.н. НОМЕР_2 .

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження №59-D/60/0 від 06.11.2019 року, складеним експертом Яремчуком В.В. на замовлення АТ «Страхова Група «ТАС» (приватне), розмір матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу марки "Seat Toledo", р.н. НОМЕР_2 , становить 44 414,13 гривень (а.172-188)

Згідно з висновком №45-11-19 судової автотоварознавчої експертизи від 26.11.2019 року, складеного експертом ОСОБА_3 на замовлення ОСОБА_1 , вартість відновлювального ремонту автомобіля "Seat Toledo", р.н. НОМЕР_2 складає 346 630,31 гривень; ринкова вартість автомобіля на момент ДТП складає 62 840,54 гривні; вартість матеріального збитку, заподіяного власнику станом на дату проведення автотоварознавчої експертизи дорівнює його ринковій вартості до моменту ДТП, оскільки за принципом внеску відновлювати автомобіль у такому стані економічно недоцільно та становить 62 840,54 гривні (а. 13-39).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №28-R/61/2 від 06.11.2019 ринкова вартість майна "Seat Toledo", р.н. НОМЕР_2 в пошкодженому стані складає 6 106,15 гривень ( а.189-197).

Таким чином транспортний засіб "Seat Toledo", р.н. НОМЕР_2 , вважається фізично знищеним, оскільки його ремонт є економічно необґрунтованим, так як витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки, як встановлено в ході розгляду справи, власник автомобіля "Seat Toledo", р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 не передав залишки власного транспортного засобу страховій компанії чи відповідачу у справі, що суд розцінює як його незгоду з визнанням автомобіля фізично знищеним, враховуючи, що утилізаційна вартість пошкодженого автомобіля у післяаварійному стані складає 6 106,15 гривень, суд, з огляду на положення п.30.1. ст. 30 Закону №1961-IV, приходить до переконання, що з відповідача АТ «Страхова Група «ТАС» (приватне) на користь позивача слід стягнути 57 734,39 гривень (вартість транспортного засобу до ДТП мінус вартість транспортного засобу після ДТП мінус сума франшизи (62 840,54 6 106,15 2000 гривень).

При визначенні розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, при наявності двох висновків, суд бере до уваги висновок експерта №45-11-19 від 26.11.2019 року, в якому міститься підтвердження обізнаності експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок (а.13), тоді як висновок експертного дослідження №59-D/60/0 від 06.11.2019 року не містить такої відмітки.

Згідно з копією товарного чеку №71 від 22.08.2020 року позивачем було сплачено 1200 грн. за послуги евакуатора та 2200 грн. за стоянку транспортного засобу, тому вказана сума підлягає стягнення з АТ «Страхова Група «ТАС» (приватне) на користь позивача.

Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди, суд керується наступним.

Згідно з п. 2, 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ст. 26-1 Закону №1961-IV, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Вирішуючи питання щодо розміру завданої ОСОБА_1 моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 , суд приймає до уваги тривалість моральних страждань і переживань позивача, тривалість лікування, яке він проходив з вини відповідача ОСОБА_2 у зв`язку з тілесними ушкодженнями, отриманими внаслідок ДТП, те, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні у медичному закладі, тривалий час проходив курс амбулаторного лікування та реабілітації, змушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, що призвело до істотних змін в його житті та негативно позначилося на його моральному стані. Порушився звичний для нього уклад життя, плани та суспільні зв`язки, він тривалий час не мав змоги працювати.

З огляду на викладене, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, яке вчинено з необережності, ОСОБА_2 під час ДТП не перебував в стані алкогольного сп`яніння, наслідки, які наступили для позивача, характер і глибину його душевних, емоційних, і моральних страждань, їх тривалість, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині відшкодування моральної шкоди ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню, і з останнього на користь позивача слід стягнути моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

Також, з огляду на положення ст. 26-1 Закону №1961-IV, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача про стягнення з страхової компанії 24 135,14 грн. витрат на лікування, на його користь з АТ «Страхова Група «ТАС» (приватне) слід стягнути 1 206,76 грн. на відшкодування моральної шкоди (24 135,14 гривень * 5% = 1 206, 76 гривень).

Відмовляючи в задоволенні позову в частині вимог про солідарне стягнення з ОСОБА_2 різниці між 96 675, 00 грн. матеріальної шкоди та виплат у межах страхового відшкодування, суд враховує наступні вимоги законодавства.

Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону №1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди винуватцем ДТП, відповідальність якого застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Ліміт відповідальності страховика визначається умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності укладеного з власником (володільцем) транспортного засобу. Згідно з договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/7751984, укладеним 22 грудня 2018 року між ОСОБА_2 та АТ «Страхова Група «ТАС»(приватне), страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого, зокрема, за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000, 00 гривень.

З огляду на те, що судом задоволено вимоги позивача про стягнення з АТ «Страхова Група «ТАС»(приватне) в розмірі 54 734, 39 гривень на відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, а залишкова вартість автомобіля «Seat Toledo», р.н. НОМЕР_2 складає 6 106,15, отже ліміт відповідальності страховика не перевищує розмір заподіяної ОСОБА_1 майнової шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з проведенням експертиз (п.1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: угоду про надання правової допомоги №15 від 24.09.2019 року, угоду про надання правової допомоги №4 від 17.02.2021 року, квитанцію №15 від 24.04.2019 року про оплату адвокату гонорару в розмірі 10 000 грн за надання юридичних послуг, розрахунок суми гонорару, акт приймання-передачі виконаних робіт (а. 73,104-105, 112, 232-235).

На переконання суду, заявлений позивачем розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний з складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та часом, витраченим представником позивача на надання таких, ціною позову та значенням справи для ОСОБА_1 , тому з ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000, 00 гривень.

Крім того, в порядку ст. 139 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивача витрати по проведенню судової автотоварознавчої експертизи №45-11-19 від 26.11.2019 року в розмірі 4 000, 00 грн., що підтверджується квитанцією від 31.10.2019 року (а.51).

За встановлених обставин, суд вважає позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме стягнути з акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (приватне) на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 82 476, 29 гривень, з яких 54 734,39 гривень на відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, 24 135,14 гривень - витрат на лікування, 2 400, 00 гривень - витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди та за послуги стоянки, 1 206,76 гривень на відшкодування моральної шкоди; стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача моральну шкоду в розмірі 20 000, 00 гривень, 10000, 00 гривень витрат на професійну правничу допомогу, та 4 000, 00 грн. витрат за проведення експертизи. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір, що становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно з ч. 7 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється з урахуванням загальної суми позову також у разі подання позову одним позивачем до кількох відповідачів.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову, суд приходить до висновку, що з відповідача акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (приватне) на користь держави слід стягнути 842,63 гривень судового збору, з ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути 339,98 гривень судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог до кожного відповідача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 77, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (приватне) на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 82 476 (вісімдесят дві тисячі чотириста сімдесят шість) гривень 29 копійок, з яких 54 734,39 гривень на відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, 24 135,14 гривень - витрат на лікування, 2 400, 00 гривень - витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди та за послуги стоянки, 1 206,76 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням, в розмірі 20 000, 00 (двадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10000, 00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (приватне) на користь держави 842, 63 гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 339, 98 гривень судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Херсонського апеляційного суду через Каховський міськрайонний суд Херсонської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 02.07.2021 року.

Суддя В. В. Лященко