Номер провадження: 22-ц/813/6024/21
Головуючий у першій інстанції Мурзенко М. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2021 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження-Другий Малиновський Відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 а на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2020 року у складі судді Мурзенка М.В.,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Другого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просить суд:

-визнати незаконною бездіяльність Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) відносно не скасування арешту з рухомого та нерухомого майна, яке накладено постановою ВП №52668990 від 14.10.2016 Другим відділом Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);

-постанову у виконавчому провадженні від 14.10.2016 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесену Другим відділом Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати;

-зобов`язати Другий відділ Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт та скасувати заборону на відчуження зі всього рухомого та нерухомого майна, в тому числі квартири АДРЕСА_1 , який накладено на підставі постанови від 14.10.2016 Другого відділу Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

В обґрунтування скарги послався на те, що 26.06.2020 скаржник звернувся до Другого відділу Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 14.10.2016 винесеної старшим державним виконавцем Малиновського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Судак В.А. Однак на час підготовки даної скарги відповідь скаржник та представник скаржника не отримали. Отже, 14.06.2016 старшим державним виконавцем Малиновського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Судак В.А. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно в межах суми боргу 119289,24 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 . При зверненні з заявою до Другого відділу Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування арешту та заборони відчуження, скаржником вказано, що за виконавчим провадженням за виконавчим листом №521/22035/14-ц борг сплачено стягувачу в повному обсязі, на теперішній час в провадженні ДВС не перебуває виконавчий лист № 521/22035/14-ц, однак постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження скасована не була.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2020 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити вимоги заяви.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на сьогоднішній день весь борг ОСОБА_1 сплачено останньому кредитору в повному обсязі.Судом проігноровано те, що 22.10.2019 постановою Одеського апеляційного суду по справі №521/22035/14-ц вже були встановлені певні преюдиціальні обставини, а саме те, що борг ОСОБА_1 сплачено в повному обсязі, в зв`язку з чим відсутні підстави для обмежувальних заходів. Крім того, на теперішній час в провадженні державної виконавчої служби не перебуває виконавчий лист №521/22035/14-ц від 21.07.2016 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів. Посилання представника державного виконавця Другого Малиновського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області на те, що ОСОБА_1 не надав документи про сплату боргу, не можуть братись до уваги як підтверджені факти, так як спростовуються наявними в матеріалах справи заявами ОСОБА_1 в особі його представника, до яких долучались докази оплати, в тому числі ДВС була учасником провадження по справі №521/22035/14-ц при розгляді апеляційної скарги в Одеському апеляційному суді 22.10.2019, а суд другої інстанції направляв ухвалену постанову останнім. За таких обставин і органу, бездіяльність якого оскаржується, і суду першої інстанції надавались всі докази повного виконання рішення суду скаржником, у зв`язку з чим ДВС мала всі підстави для скасування оскаржуваної постанови.Апелянт вважає, що наявність арешту на все рухоме та нерухоме майно порушує його права на вільне розпорядження належним йому майном, так як зобов`язання про повернення грошових коштів виконане в повному обсязі про що повідомлено профільний орган (ДВС).

У відзиві на апеляційну скаргу Другий Малиновський Відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників процесу, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2015 року позов ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту N від 05 липня 2007 року, яка складає: 108 029,81 доларів США - заборгованість за кредитом, 11 359,43 доларів США - заборгованість по процентам, 2 849,67 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 14 007,44 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам, а всього 119 389,24 доларів США та 16 857,11 гривень. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" 3 654,00 гривень в рахунок сплаченого судового збору.

13.10.2016 постановою старшого державного виконавця Малиновського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області за заявою стягувача ПАТ "УкрСиббанк" відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №521/22035/14-ц, виданим 21.07.2016 Малиновським районним судом м. Одеси на виконання рішення суду від 15 вересня 2015 року.

14.10.2016 постановою старшого державного виконавця Малиновського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника в межах суми боргу.

21.12.2018 між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Укрфінстандарт" укладено договір факторингу N21/12/18, відповідно до умов якого право вимоги за споживчим кредитним договором N0 від 05 липня 2007 року, укладеним між ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 , та за договором поруки N125206 від 05 липня 2007 року, укладеним між ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 , перейшло до ТОВ "Укрфінстандарт".

У той же день, 21.12.2018 між ТОВ "Укрфінстандарт" та ОСОБА_3 укладено договір про відступлення права вимоги N21-12/ФК-18 за договором про надання споживчого кредиту N0 від 05 липня 2007 року, згідно умов якого новому кредиторові ( ОСОБА_3 ) перейшло право вимоги за споживчим кредитним договором N 0 від 05 липня 2007 року, укладеним між ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 , та за договором поруки N125206 від 05 липня 2007 року, укладеним між ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 .

Розпискою складеною та підписаною ОСОБА_3 12.02.2019 підтверджено, що 12.02.2019 борг ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту N0 від 05 липня 2007 року було погашено в повному обсязі.

Постановою головного державного виконавця Другого Малиновського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області від 03.04.2019 виконавчий лист №521/22035/14-ц, виданий 21.07.2016 повернуто стягувачу ПАТ "УкрСиббанк".

Згідно з положеннями статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" (606-XIV), який діяв на час відкриття виконавчого провадження, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виходячи зі змісту статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" (606-XIV) за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Положеннями статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" (606-XIV) передбачено, що державний виконавець виносить постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення, якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження, та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" (1404-VIII) станом на час звернення зі скаргою ОСОБА_1 до ДВС, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Згідно зі ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" зняття арешту з майна відбувається у випадках коли:

1. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

2. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

3. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

4. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

5. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Як зазначено в п. 15 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, при скасуванні судом заходів забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням, надходженні на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника, необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника за завершеним виконавчим провадженням, виконавець не пізніше наступного робочого дня виносить постанову про зняття арешту з майна боржника без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження. Копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного робочого дня з дня винесення надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту. Постанова про зняття арешту з майна приєднується до матеріалів виконавчого провадження.

Як зазначено вище, ВП №52668990 відносно боржника ОСОБА_1 було відкрито 13.10.2016 та 14.10.2016 накладено арешт на все майно боржника за виконавчим листом відповідно до якого стягувачам є ПАТ «УкрСиббанк». Постановою державного виконавця від 03.04.2019 виконавчий лист повернуто стягувачу ПАТ "УкрСиббанк" у зв`язку з тим, що у ході виконавчих дій майно, яке належить боржнику та на яке можливо звернути стягнення не виявлено, боржник на обліку Пенсійного фонду не перебуває та пенсію не отримує, виявити джерела доходів неможливо, за боржником зареєстроване рухоме майно, яке оголошено у розшук, за боржником зареєстроване нерухоме майно, яке на яке встановлена заборона щодо звернення стягнення.

Отже, виконавчий документ було повернуто виконавчою службою стягувачу ПАТ "УкрСиббанк" у зв`язку з неможливістю проведення з боржника стягнення.

Таким чином та обставина, що ОСОБА_1 12.02.2019 здійснив погашення заборгованості на користь ОСОБА_3 , якій перейшло право вимоги за споживчим кредитним договором N0 від 05 липня 2007 року, не може бути підставою для зняття арешту, оскільки заміна сторони ПАТ "УкрСиббанк" у виконавчому провадженні її правонаступником не відбулася.

Зазначені обставини унеможливлюють скасування арешту, який було накладено в рамках провадження за виконавчим листом №521/22035/14-ц, виданим 21.07.2016.

Разом з тим нормами чинного законодавства передбачено право звернення сторони до суду з заявою на будь-якій стадії виконавчого провадження про заміну сторони її правонаступником.

За таких обставин, доводи скаржника щодо бездіяльності ДВС відносно не скасування арешту з рухомого та нерухомого майна, накладеного постановою від 14.10.2016 є безпідставними, підстави для скасування вказаної постанови та зобов`язання відділ ДВС зняти арешт та скасувати заборону на відчуження зі всього рухомого та нерухомого майна без вирішення питання щодо заміни стягувача відсутні.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає висновок суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні скарги ОСОБА_1 вірним, однак з підстав викладених вище.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 а задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2020 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В решті залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 29.06.2021.

Головуючий:

Судді: