Справа № 2-1268/11
Провадження № 22-ц/801/907/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 рокуСправа № 2-1268/11м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Голоти Л. О., Рибчинського В. П.,

за участі секретаря судового засідання Лучицького А. О., скаржників, представ-ників відповідачів ОСОБА_1 адвоката Захарчука М. В., Грушко Т. В. адво-ката ОСОБА_2 , представника правонаступника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» адво-ката ОСОБА_3 , розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» в особі

філії Вінницького регіонального управління до

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про

стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 35285,49 до-

ларів США,

за апеляційними скаргами відповідачів ОСОБА_1 , його представника адвоката Захарчука Максима Володимировича, ОСОБА_5 , її представника адвоката Огородника Володимира Васильовича на рішення Ленінського районного суду міста Вінниці від 27 квітня 2011 року, ухвалене в приміщенні суду в місті Вінниці за головування судді Федчишена С.А.,

В С Т А Н О В И В:

22 лютого 2011 року Відкрите акціонерне товариство комерційний банк ( далі - ВАТ КБ ) «Надра» в особі філії Вінницького регіонального управління звернулося у Ленінський районний суд міста Вінниці з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості в сумі 35285, 49 доларів США, що еквівалентно 280981,89 гривні, посилаючись на наступні обставини. 07 травня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 укладений кредитний договір № 07/05/2008/840-ЖК/212 з визначеним кінцевим терміном повернення кредиту 07 липня 2026 року, відповідно до яко-го позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повер-нення, строковості та платності були надані кошти в сумі 25650,40 доларів США для проведення розрахунків за договором купівлі-продажу від 07 травня 2008 року земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,2160 га. Кредит наданий з умо-вою сплати відсотків за користування кредитними коштами з розрахунку 13,59% річних. У забезпечення виконання позичальником ОСОБА_4 своїх зобов`язань з повернення кредитних коштів, сплати відсотків та можливих штрафних санкцій 07 травня 2008 року між банком та ОСОБА_1 і ОСОБА_5 укладені окремі договори поруки, відповідно до умов пункту 2.1 яких кре-дитор набуває право вимагати від поручителя виконання зобов`язання пози-чальника за кредитним договором при умові, якщо в установлений кредитним договором строк виконання зобов`язання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконані, а також при умові обов`язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов`язання позичальника. Згідно пункту 2.2. договорів поруки поручителі зобов`язані виконати взяті на себе зобов`язан-ня за договором поруки не пізніше трьох банківських днів з моменту отримання вказаного вище повідомлення.

Позичальнику та кожному з поручителів були направлені повідомлення ( претензії ) з проханням погасити кредитну заборгованість, але зобов`язання по кредитному договору від 07 травня 2008 року № 07/05/2008/840-ЖК/212 зали-шаються невиконаними. Станом на 16 грудня 2010 року заборгованість ОСОБА_4 перед банком становила 35285,49 доларів США, що еквівалентно 280981,89 гривні. Дана заборгованість складається з: 24902,24 доларів США, що еквівалентно 198299, 03 гривням - заборгованість з кредиту, 6860,43 доларів США, що еквівалентно 54630,29 гривням - заборгованість з процентів за корис-тування кредитними коштами, 957,82 доларів США, що еквівалентно 7627,22 гривням - пеня, 2565,00 доларів США, що еквівалентно 20425,35 гривням - штраф за порушення умов кредитного договору. Оскільки кредитним договором передбачене право банку при не погашенні позичальником заборгованості, порушенні ним будь-яких з умов договору достроково стягнути з нього суму кредитної заборгованості, позивач звернувся в суд та просив стягнути на свою користь у солідарному порядку з відповідачів усю суму заборгованих коштів.

Рішенням Ленінського районного суду міста Вінниці від 27 квітня 2011 року позов задоволений, стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» в особі філії Вінницького регіонального уп-равління борг в сумі 35285,49 доларів США (згідно офіційного курсу НБУ ста-новить 280981,89 гривню), понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1700, 00 гривень, по сплаті інформайційно-технічного забезпечення роз-гляду справи в сумі 120,00 гривень.

17 березня 2021 року відповідачем ОСОБА_1 , його адвокатом Захарчу-ком М. В. на рішення суду першої інстанції подана апеляційна скарга, де зазна-чається, що указаний відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи та ухвалене судом рішення. Станом на час розгляду справи ОСОБА_1 не проживав за адресою реєстрації. Через викладені обставини скаржники просили поновити їм строк на апеляційне оскарження судового рі-шення, це рішення скасувати в частині солідарного стягнення на користь банку заборгованих коштів з ОСОБА_1 , ухвалити нове рішення про відмову у позові. Оскаржуване рішення, на думку осіб, які подали апеляційну скаргу, є незаконним, ухваленим з порушенням норм процесуального права. Ураховую-чи наявність в матеріалах справи претензії банку від 04 березня 2009 року № 36-02/00-276 до ОСОБА_1 про необхідність достроково виконати взяті по-зичальником зобов`язання з повернення кредитних коштів, звернення банку в суд з даним позовом лише через рік та одинадцять місяців з моменту вручення поручителю зазначеної вимоги, тобто зміну позичальником в односторонньому порядку строку виконання зобов`язання, то в судовому порядку вимога про дострокове стягнення усієї суми кредиту до поручителя могла бути пред`явлена у межах шестимісячного строку з часу вручення вимоги. Такий строк пози-вачем пропущений. Ураховуючи припинення поруки, ОСОБА_1 , його ад-вокат просять апеляційну скаргу задоволити.

Ухвалою апеляційного суду від 29 березня 2021 року клопотання скаржників задоволене, їм поновлений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду міста Вінниці від 27 квітня 2011 року.

Визначеним законом та забезпеченим ухвалою апеляційного суду від 05 квітня 2021 року правом подати відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника позивач ВАТ КБ «Надра» не скористався.

Ухвалою апеляційного суду від 15 квітня 2021 року у зв`язку з процесом ліквідації ПАТ «КБ «Надра» ( дата заміни свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи у зв`язку із зміною її найменування 04 лютого 2011 року ), яку здійснює безпосередньо Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, останній за-лучений до участі у цій справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостій-них вимог щодо предмета спору, на стороні позивача. За повідомленням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення з ринку ПАТ «КБ «Надра», що міститься у справі у вигляді письмових пояснень, отриманих апеляційним судом 19 квітня 2021 року вх. № 3407, право вимоги за кредитним договором від 07 травня 2008 року № 07/05/2008/840-ЖК/212, укла-деним між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_4 , відступлено Товариству з обме-женою відповідальністю «Фінансова компанія ( далі - ТОВ ФК ) «Дніпрофі-нансгруп» у складі лоту GL48N718070 на аукціоні, який відбувся 22 травня 2020 року.

З огляду на отриману від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вказану вище інформацію ухвалою апеляційного суду від 20 квітня 2021 року до участі в даній справі як правонаступника ПАТ «КБ «Надра» залучене ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

05 травня 2021 року до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга на рі-шення Ленінського районного суду міста Вінниці від 27 квітня 2011 року відпо-відачки ОСОБА_5 , її представника адвоката Огородника В. В., де викладене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та зазначається про незаконність оскаржуваного рішення, необхідність його скасування в час-тині задоволення позову про солідарне стягнення з ОСОБА_5 на користь ВАТ «КБ «Надра» в особі філії Вінницького регіонального управління заборгованості у розмірі 35285,49 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 280981,89 гривню. У цій частині скаржники просять ухвалити нове рішення про відмову у позові. Сторона відповідачки, посилаючись на норми цивільного законодавства, які регулюють питання поручительства, не заперечуючи права позикодавця вимагати дострокового повернення всього кредиту, що виникло у ПАТ «КБ «Надра», на їхню думку, в лютому 2009 року, вказує, що в матеріалах справи міститься претензія від 04 березня 2009 року № 36-02/00-275 з повідомленням банком поручителя ОСОБА_5 про наявність заборгованості зі сплати чергового платежу, відсотків з одночасною вимогою поручителю достроково виконати взяті позичальником зобов`язання. Як наслідок на підставі частини четвертої статті 559 ЦК України з часу прострочення несплаченої заборгованості починається перебіг обчислення шестимісячного строку для пред`явлення вимог до поручителя щодо виконання зобов`язань за кредитним договором. Цей строк ПАТ «КБ «Надра» пропущений. Проте суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального і процесуального права та ухвалив незаконне, необгрунтоване рішення яке підлягає скасуванню.

05 та 26 травня 2021 року до апеляційного суду надійшли ідентичні відзиви на обидві апеляційні скарги представника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» адво-ката ОСОБА_3 , у яких зазначається про необгрунтованість, безпідстав-ність апеляційних скарг, вимоги яких задоволенню не підлягають. Наводячи у відзиві доводи щодо правильності розрахунку заборгованості позичальника, звертаючи увагу на незаперечення позичальником наявної заборгованості, представник стягувача стверджує про хибність висновку скаржників щодо ви-никнення у позивача права на дострокове стягнення всього кредит у лютому 2009 року, оскільки таке право у банка виникає лише після отримання виконав-чого листа. Стверджуючи про вручення належним чином скаржникам ( поручи-телям у справі ) повідомлень щодо порушення позичальником умов кредитного договору та необхідність виконання взятих на себе зобов`язань, вірність вис-новку суду першої інстанції стосовно солідарного стягнення з відповідачів за-боргованості за кредитним договором, представник ТОВ «ФК «Дніпрофінанс-груп» підкреслює обов`язок поручителів повернути кредит в сумі 25650,00 до-ларів США, інші передбачені правочином платежі до 07 липня 2026 року, ця да-та визначена як строк дії поруки. Представник ОСОБА_3 просить за-лишити апеляційні скарги без задоволення, оскаржуване рішення суду - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення та заперечення на апеля-ційні скарги представників сторін у справі, дослідивши матеріали справи, про-аналізувавши в сукупності наявні в ній докази, перевіривши законність і об-ґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апе-ляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційні скарги під-лягають задоволенню.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції є помилковим в частині вирішення вимог щодо поручителів, осіб, котрі подали апеляційні скарги, як наслідок ці скарги підлягають задоволенню.

Частиною першою статті 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Судом встановлено та не оспорюється учасниками справи, що 07 травня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого наразі є ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», та ОСОБА_4 укладений кредитний договір № 07/05/2008/840-ЖК/212 з визначеним кінцевим терміном повернення кредиту 07 липня 2026 року, відповідно до якого позичальнику у тимчасове користу-вання на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності були надані кошти в сумі 25650,40 доларів США для проведення розрахунків за договором купівлі-продажу від 07 травня 2008 року земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,2160 га. У забезпечення виконання позичальником ОСОБА_4 своїх зобов`язань з повернення кредитних коштів, сплати відсотків та можли-вих штрафних санкцій 07 травня 2008 року між банком та ОСОБА_1 і ОСОБА_5 укладені окремі договори поруки, відповідно до умов пункту 2.1 яких кредитор набуває право вимагати від поручителя виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором при умові, якщо в установлений кре-дитним договором строк виконання зобов`язання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконані, а також при умові обов`язкового направлення пору-чителю повідомлення з вимогою виконати зобов`язання позичальника. Згідно пункту 2.2. договорів поруки поручителі зобов`язані виконати взяті на себе зобов`язання за договором поруки не пізніше трьох банківських днів з моменту отримання вказаного вище повідомлення.

Зобов`язання позичальника ОСОБА_4 за укладеним 07 травня 2008 року кредитним договором № 07/05/2008/840-ЖК/212 залишаються невиконаними. Станом на 16 грудня 2010 року заборгованість ОСОБА_4 перед банком ста-новила 35285,49 доларів США, що еквівалентно 280981,89 гривні. Дана забор-гованість складається з: 24902,24 доларів США, що еквівалентно 198299,03 гривням - заборгованості з кредиту, 6860,43 доларів США, що еквівалентно 54630,29 гривням - заборгованості з процентів за користування кредитними коштами, 957, 82 доларів США, що еквівалентно 7627,22 гривням - пеня, 2565,00 доларів США, що еквівалентно 20425,35 гривням - штраф за порушен-ня умов кредитного договору. Оскільки кредитним договором передбачене пра-во банку при не погашенні позичальником заборгованості, порушенні ним будь-яких з умов договору достроково стягнути з нього суму кредитної забор-гованості, позивач просив суд стягнути на свою користь у солідарному порядку з відповідачів усю суму заборгованих коштів. При цьому позичальник ВАТ «КБ «Надра» ще 04 березня 2009 року кожному з поручителів за № 36-02/00-275 ОСОБА_5 , за № 36-02/00-276 ОСОБА_1 направив аналогічні претензії, за змістом яких через неналежне виконання ОСОБА_4 своїх зобов`язань за чинним кредитним договором, несплатою ним щомісячного мінімально необ-хідного платежу, вимагав від поручителів у повному обсязі виконати свої зо-бов`язання за договором поруки та погасити у повному обсязі заборгованість по сплаті кредиту в сумі 24902,24 доларів США, сплатити проценти за користуван-ня кредитом в сумі 721,96 долару США та пеню за порушення строків сплати мінімально необхідного платежу у розмірі 2,9 доларів США. Вказаними пре-тензіями кредитодавець чітко змінив строк виконання поручителями своїх зобов`язань за укладеними договорами поруки.

Частиною четвертою статті 559 ЦК України у чинній редакції на час виник-нення правовідносин з виконання зобов`язань поручителями за договорами поруки у змінений позичальником строк встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлений, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред-явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встанов-лений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно підпункту 5.3. пункту 5 умов договорів поруки від 07 травня 2008 року, укладених окремо між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 , між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_5 , дія цих договорів закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору чи вико-нанням поручителем своїх зобов`язань згідно з умовами цього договору. Як убачається з текстів договорів поруки строк припинення поруки у них не вста-новлений. Отже припинення поруки у такому випадку є наслідком, якщо кре-дитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Встановлений частиною четвертою статті 559 ЦК України є преклюзивним.

Представник ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» адвокат Ковальчук Є. М. на доведення своєї позиції в частині обгрунтованості та підставності заявленого до поручителів 22 лютого 2011 року позову про солідарне стягнення заборгованості в сумі 35285,49 доларів США, посилався на своєчасне, у шестимісячний строк звернення ВАТ КБ «Надра» в Ленінський районний суд м. Вінниці з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стяг-нення з них як солідарних боржників боргу на загальну суму 27372,00 доларів США. Підтвердженням такого звернення є копія позовної заяви від серпня 2009 року № 36-02-01/01 та копія ухвали в Ленінського районного суду м. Вінниці від 21 вересня 2009 року про відкриття провадження у справі. У подальшому вказана справа передавалася за визначеною у договорах поруки підсудністю на розгляд Шевченківського районного суду м. Києва. У подальшому рух указаної справи № 2-5648/09 з наданих представником позивача матеріалів не прослідковується. На запит апеляційного суду від 09 червня 2021 року Вінницький міський суд Вінницької області листом від 14 червня 2021 року № 05-05/5/2021 повідомив, що запитувана цивільна справа на зберігання до архіву суду не передавалася.

За доводами представника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» адвоката Коваль-чука Є. М. з огляду на дотримання позичальником вимог закону щодо своє-часного звернення в суд з вимогами до поручителів у 2009 році, то звернення банку повторно з такими ж вимогами до ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у лютому 2011 року є правомірним.

З такими доводами, позицією представника стягувача погодитися не можна, оскільки вона суперечить визначеному законом положенню щодо преклюзивності шестимісячного строку, встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України у редакції, що діяла на час виникнення спірного питання. Інакше трактування вказаної ситуації протирічить суті цієї норми, зводить її нанівець.

Колегія суддів апеляційного суду визнає доводи апеляційних скарг пору-чителів, їхніх представників такими, що спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, стосовно обгрунтованості задоволення позову про стягнення у солідарному порядку з позичальника та обох поручителів на користь ВАТ КБ «Надра» боргу в сумі 35285,49 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 280981,89 гривні. У цій частині оскаржене судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові до поручителів.

Згідно норм статей 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодек-сом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповід-но до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, пода-них учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчи-ненням нею чи невчиненням процесуальних дій.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим за-коном, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього криміналь-ного обвинувачення. У пункті 33 свого рішення від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід тлумачити в контексті преамбули Конституції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, письмових та речо-вих доказів, висновків експертів.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» ( остаточне рішення від 17 червня 2011 року ) зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узго-джених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду визнає доводи апеляційних скарг такими, що заслуговують на увагу, вони є достатніми, сут-тєвими для задоволення викладених в них вимог.

Статтею 367 ЦПК України визначені межі розгляду справи апеляційним судом, який переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтями 374, 376 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги відповідача ОСОБА_1 , його пред-ставника адвоката Захарчука Максима Володимировича, відповідачки ОСОБА_5 , її представника адвоката Огородника Володимира Ва-сильовича задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду міста Вінниці від 27 квітня 2011 року у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства комерцій-ного банку «Надра» в особі філії Вінницького регіонального управління до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 35285,49 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 280981,89 гривні, скасувати в частині стягнення вказаної суми боргу з ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

У задоволенні позову Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» в особі філії Вінницького регіонального управління до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором відмовити.

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 18 червня 2021 року.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді Л. О. Голота

В. П. Рибчинський