Справа № 703/4297/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Кочеткової І.В.

представника позивача Геріха М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом Смілянської міської ради до ОСОБА_2 , третя особа Смілянська державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою,-

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, який в подальшому уточнила, до Смілянської міської ради в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 .

Окрім того, позивач просить суд встановити факт спільного проживання зі спадкодавицею однією сімєю протягом 5 років до часу відкриття спадшини.

16 березня 2020 року Смілянська міська рада звернулась до суду із зустрічною позовною заяою до ОСОБА_2 в якому просить суд визнати відумерлою спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 22 червня 2020 року зустрічний позов прийнято дло спільного розгляду з первісною позовною заявою.

Позивач за первісним позовом в попередніх судових засіданнях позов підтримала. Пояснила, що вона постійно до дня смерті спадкодавиці проживала разом із нею однією сім`єю та таким чином прийняла спадщину, після ОСОБА_3 . Оскільки в неї немає підтверджуючих документів про спільне проживання тому просить суд встановити відповідний факт та визнати за нею право власності на спадкове майно.

Представник позивача, за первісним позовом, адвокат Геріх М.А. в судовому засіданні позов підтримав. Пояснив суду, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Позивач проживала разом із спадкодавицею до дня смерті протягом 5 років однією сімєю по АДРЕСА_2 , однак немає підтверджуючих документів про це, тому змушена зверутись до суду із даним позовом.

Представники відповідача за первісним позовом в попередніх судових засіданнях первісний позов не визнали, просили суд відмовити у його задоволенні. Заперечення проти позову обґрунтували тим, що на їх думку позивач не проживала разом із спадкодавицею разом, а тому не має права на отримання спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Зустрічний позов Смілянської міської ради підтримали в повному обсязі та просили суд його задовільнити, обгрунтовуюючи позовні вимоги тим, що оскільки після смерті ОСОБА_3 пройшло більше року, а спадщину ніхто не прийняв, відповідно така спадщина є відумерлою та повинна перейти у власність міської ради.

ОСОБА_2 та її представник, адвокат Геріх М.А. заперечували проти зустрічної позовної заяви, вказували на те, що факт спільного проживання разом із спадкодавицею підтверджується показами свідків, а тому позивач за первісним позовом є такою, що прийняла спадщину та вона не може вважатись відумерлою.

Третя особа Смілянська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явилась, однак до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

В судове засідання призначене на 25 червня 2021 року позивач за первісним позовом та представники відповідача за первісним позовом не з`явились.

Від Смілянської міської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника міської ради.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що його часто просила ОСОБА_2 щоб він допоміг по господарству у квартирі, лагодив світло, сантехніку та інші речі в квартирі ОСОБА_5 . Він запитував у своєї дружини хто ОСОБА_2 . ОСОБА_6 на що вона відповіла, що опікун. Він бачив як ОСОБА_2 прибирає в квартирі, миє підогу, посуд, готує. Вона її лікувала, викликала швидку коли це було потрібно. Після смерті ОСОБА_7 готувала та робила все що було необхідне для поховання.

На запитання представника відповідача свідок відповів, що він був у квартирі ОСОБА_5 десь разів 3 на рік. Повідомив, що окрім ОСОБА_8 нікого більше не бачив у квартирі ОСОБА_5 , вона була там як господиня. Йому відомо, що вона років 5-7 проживала разом із ОСОБА_5 . Про те, чи була сім`я у ОСОБА_9 він не знає.

На запитання головуючого свідок повідомив, що коли він перебував у квартирі ОСОБА_5 то він розумів, що вона із ОСОБА_9 є одна сім' я та вони вели спільне господарство. Йому особисто здавалось, що вони як донька і мати.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона знає ОСОБА_9 з 1985 року, вони разом працювали, а потім проживали на одному поверсі. Крім того вона з 2002 року знала ОСОБА_5 , оскільки проживала разом із нею на одному поверсі. Я знаю, що ОСОБА_11 проживала разом із ОСОБА_5 , готувала їй, стірала. Вона ніколи не бачила щоб в неї були родичі, вона мало з ким взагалі спілкувалась. Лише з ОСОБА_12 вона мала добрі стосунки. І після смерті ОСОБА_7 здійснила її поховання за власний кошт.

На запитання представника відповідача свідок повідомила, що вона стверджує про те, що позивач дійсно проживала разом із ОСОБА_5 як одна сім`я. Вона купувала продукти харчування та всіляко дбала про неї. Повідомила, що їй не відомо про те як проживала ОСОБА_11 із чоловіком. Однак їй точно відомо про те, що ОСОБА_11 проживала більш як пять років у квартирі померлої ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що йому відомо про те, що ОСОБА_2 здійснювала догляд за ОСОБА_3 , а протягом останніх років шести до смерті ОСОБА_14 вона проживала разом із нею. Він знає про це, оскільки був їх сусідом. Поховання здійснила також ОСОБА_2 .

На запитання представника відповідача свідок відповів, що йому відомо про те, що ОСОБА_2 мала чоловіка та проживала разом із ним. Однак останні шість років ОСОБА_12 проживала разом із ОСОБА_5 в її квартирі. Зазначив, що проживав по АДРЕСА_3 до квітня 2019 року, а потім переїхав проживати по АДРЕСА_4 .

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що вона знала померлу ОСОБА_3 та знає позивачку бо вони є сусідами та проживали на одній сходовій клітині. ОСОБА_3 була самотньою особою, проживала одиноко, а позивачка знайшла до неї підхід та почала про неї піклуватись. Останні 5 років до смерті коли ОСОБА_14 захворіла то ОСОБА_12 перейшла жити до неї та спільно проживала. ОСОБА_16 здійснювала весь час догляд, лікувала її та робила все по господарству. Поховання здійснювала також позивачка. Повідомила суду, що вона знає померлу та позивача з 1989 року.

На запитання представника відповідача свідок пояснила, що ОСОБА_3 мала тяжкі хвороби, вже не могла ходити, а тому останні роки до смерті перебувала лише в своїй квартрі та позивачка була постійно з нею. ОСОБА_12 допомогали і її діти, приносили їсти ОСОБА_14 та допомогали чим було потрібно.

Вказала, що ОСОБА_12 почала проживати разом із ОСОБА_3 ще до смерті її чоловіка, бо ОСОБА_3 почала дуже сильно хворіти.

Пояснила, що вона як сусідка особисто бачила, що позивачка проживає у ОСОБА_14 , бо вона мала дружні стосунки як із ОСОБА_12 так і з ОСОБА_14 та відвідувала їх квартири. Бачила особисто речі позивача у квартрі померлої.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 була її сусідкою, вони були знайомі з нею більше 30 років. ОСОБА_5 практично ні з ким не спілкувалась, не мала рідних, однак вона здружилась із ОСОБА_12 , яка за неї дбала, лікувала, варила їсти. ОСОБА_11 розпоряджалась коштами ОСОБА_5 і постійно доклада і свої, оскільки сплачувала комунальні платежі, купувала ліки, часто возила її до лікарні на таксі, бо ОСОБА_5 практично не могла самостійно ходити. Після того як ОСОБА_5 дуже захворіла то ОСОБА_18 постійно проживала разом із нею і постійно здійснювала догляд. Після смерті ОСОБА_19 здійснила поховання, організувала обід та зробила всі необхідні для цього обряди.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає проживає по АДРЕСА_3 з 2002 року. Коли вона переїхала проживати то ОСОБА_11 та ОСОБА_5 вже проживали там. Їй відомо, що ОСОБА_11 проживала разом із ОСОБА_5 , оскільки вона була її сусідкою та все бачила. ОСОБА_11 постійно доглядала за ОСОБА_5 , купала її, прала та прибирала. Вони проживали разом десь з 2011 року, мали спільний побут, а після смерті ОСОБА_11 здійснила поховання ОСОБА_5 .

Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, пояснення свідків, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов відповідно до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11 березня 2019 року (а.с.7).

Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 10 березня 1995 року (а.с.14).

З інформації наданої відділом державної реєстрації № 1858 від 12 листопада 2019 року, вбачається, що ОСОБА_3 була зареєстрована по АДРЕСА_2 з 01 січня 2014 року по день смерті (а.с.92).

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла позивачка ОСОБА_2 , оскільки, постійно, протягом п`яти років до дня смерті спадкодавиці проживала разом з нею однією сім`єю та звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини спадщини.

Однак позивач не може оформити право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , оскільки не може позасудовим шляхом встановити факт спільного проживання із спадкодавицею та в неї відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно, а тому звернулась до суду з відповідною позовною заявою.

Як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_17 позивач ОСОБА_2 дійсно проживала без реєстрації разом із ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 однією сім`єю не менше як п`ять років до дня смерті спадкодавці.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а також те, що сім`я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Сім`я створюється на підставі: шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

А відтак, у суду є всі підстави вважати, що ОСОБА_2 дійсно проживала без реєстрації разом з померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 з 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, вели спільне господарство та вона здійснювала догляд за останньою.

Факт, про встановлення якого просить позивач, має юридичне значення, оскільки підтверджує її право на спадщину на квартиру, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 .

Суд вважає той факт, що позивач за первісним позовом ОСОБА_2 проживала однією сім`єю із спадкодавицею ОСОБА_3 в період часу з 2014 року по день смерті спадкодавиці ІНФОРМАЦІЯ_2 - доведеним.

Окрім встановлення факту позивач просила суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка залишилась після смерті ОСОБА_3 .

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .

Належність померлій ОСОБА_3 спадкового майна, яке є предметом спору, підтверджується копією довідки КП «ЧООБТІ» № 1271-о від 17 вересня 2019 року (а.с.8) та копією свідоцтва про право власності на житло від 10 березня 1995 року (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла ОСОБА_2 , оскільки постійно до дня смерті спадкодавиці проживала разом з нею однією сім`єю, що встановленно вказаними вище показами свідків.

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до відповіді Смілянської державної нотаріальної контори № 2584/02-14 від 08 листопада 2019 року після смерті ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_2 (а.с.27).

З інформації наданої Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану № 3125/16.5-01.10 від 18 листопада 2019 року вбачається, що ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_21 з 3 грудня 1967 року по 17 вересня 1976 року. Даних про батьків, дітей, братів та сестер не виявлено (а.с.104).

Зважаючи на це єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_2 - позивачка по справі.

Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Ст. 1264 ЦК України вказує на те, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Ч. 3 ст. 1268 ЦК України вказує на те, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з відповіді Смілянської державної нотаріальної контори (а.с.27) позивачка прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріуса із відповідною заявою.

З огляду на ці обставини суд вважає, що позивачка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом проживання з нею однією сім`єю протягом останніх п`яти років до дня смерті, а тому відповідно до ст. 1268 ЦК України є спадкоємицею четвертої черги по закону.

Посилання представників відповідача за первісним позовом на те, що згідно даних Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради померла ОСОБА_3 отримувала субсидію на квартиру АДРЕСА_1 лише на неї одну, а позивач ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_5 за цією ж адресою на двох осіб, на неї та чоловіка, що свідчить про те, що позивач не проживала разом із ОСОБА_3 на момент її смерті, як і протягом останніх п`ять років до того, не може слугувати підставою для відмови у позові ОСОБА_2 , оскільки вірність вказаних як ОСОБА_2 так і ОСОБА_3 даних під час оформлення житлової субсидії та вірність наданих коштів не є предметом розгляду вказаного спору.

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що позивач позбавлена можливості встановити факт спільного проживання разом із спадкодавицею поза судовим шляхом та оформити спадщину, тому вимушена звернутись до суду із даним позовом.

З метою усунення обставини, яка перешкоджає оформленню права власності на спадкове майно, суд вважає, що необхідно встановити юридичний факт, проживання спільною сім`єю позивача разом із спадкодавицею ОСОБА_3 протягом останніх 5 - ти років до дня смерті та визнати за позивачем ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка залишилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Оскільки первісний позов ОСОБА_2 підлягає до задоволення, відповідно зустрічний позов Смілянської міської ради до задоволення не підлягає.

Вимог про стягнення судових витрат ОСОБА_2 не заявляла, тому такі витрати слід віднести на її рахунок.

На підставі ст. 392, 1264, 1268, 1273 ЦК України, керуючись ст. 81, 206, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту, що має юридичне значення - задовільнити повністю.

Установити юридичний факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 проживала однією сім`єю разом із ОСОБА_3 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, з 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючою по АДРЕСА_6 , ІПН НОМЕР_2 право власності в порядку спадкування за законом, на квартиру АДРЕСА_1 , загальна площа 36,6 кв.м., житлова - 19,9 к.в.м, яка залишилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

У задоволені зустрічного позову Смілянської міської ради Черкаської області до ОСОБА_2 , третя особа Смілянська державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення (з дня складання повного тексту).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02 липня 2021 року.

Головуючий: В. О. Прилуцький