судді Великої Палати Верховного Суду Пророка В. В.
справа № 758/733/18 (провадження № 14-78цс21)
Велика Палата Верхового Суду перевіривши наявність підстав для передачі на її розгляд справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» в особі Ради адвокатів України, третя особа - Рада адвокатів міста Києва, про визнання рішень незаконними та зобов`язання вчинити дії за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 08 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року своєю ухвалою від 18 травня 2021 року повернула справу на розгляд колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
Водночас з мотивами Великої Палати Верхового Суду не можу повністю погодитися з огляду на таке.
1. Передаючи на розгляд Великої Палати Верховного Суду зазначену справу Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду обґрунтував необхідність такої передачі тим, що справа містить виключну правову проблему, оскільки питання розмежування судової юрисдикції у справах за участю адвокатів, органів адвокатського самоврядування та у подібних правовідносинах неодноразово були предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду.
1.1 Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 160/9696/18 (провадження № 11-978апп19) вказано, що коли виникає спір із правовідносин, у яких адвокатура, як особлива формація реалізує надані їй правоможності в означеному сенсі, як-от у разі обмеження права особи на зайняття адвокатською діяльністю або прийняття рішення про зупинення чи припинення права на зайняття адвокатською діяльністю (пункти 2, 3 частини п`ятої статті 50 Закону № 5076-VI), оскарження рішення про накладення дисциплінарного стягнення, інші подібні за суттю і значенням дії, зокрема й щодо делегованих державою владних повноважень, то такий спір за наявності для цього підстав може підпадати під ознаки публічно-правового, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.
1.2 Разом із тим, у пункті 11 вказаної постанови Велика Палата Верховного Суду окреслила спірні правовідносини, на які не поширюється не тільки юрисдикція адміністративних судів, але й компетенція судів інших юрисдикцій. До близьких за змістом висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла й у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 804/4177/17 (провадження № 11-1425апп18), сформулювавши правову позицію, відповідно до якої протокол зборів суддів (рішення зборів суддів, оформлене протоколом) не може бути предметом судового розгляду, оскільки встановлена правова природа діяльності органу суддівського самоврядування унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання незаконним та скасування його рішення, а тому вказаний позов не може розглядатися в судах.
1.3 Крім того, у пункті 12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 160/9696/18 (провадження № 11-978апп19) зазначено, що Велика Палата Верховного Суду вважає доречним нагадати, що залежно від суті та характеру фактичних передумов на спір між адвокатом та структурним органом адвокатського об`єднання може поширюватися юрисдикція відповідного суду. В аспекті вказаного Велика Палата Верховного Суду вирішила, що позивач є носієм корпоративних прав, а відносини між ним і відповідачем щодо членства в адвокатському об`єднанні, діяльності останнього та його припинення, є корпоративними. Адвокатське об`єднання є юридичною особою, а спір стосується, зокрема, членства у ньому та пов`язаних з членством прав позивача, який оскаржив управлінські рішення загальних зборів і президії цього об`єднання.
1.4 Отже, ці вимоги пов`язані зі здійсненням позивачем корпоративних прав й оцінкою діяльності органів управління адвокатського об`єднання. Вирішення спору за такими вимогами належить до юрисдикції господарського суду.
2. Велика Палата Верховного Суду обґрунтовуючи відсутність підстав для передачі справи № 758/733/18 на її розгляд, зокрема, вказала на те, що Велика Палата Верховного Суду вже сформулювала висновок щодо вирішення спору у подібних правовідносинах у справі № 160/9696/18 (постанова від 06 травня 2020 року, провадження № 11-978апп19), за змістом якого у разі виникнення спору між адвокатами щодо порядку денного конференції адвокатів, місця її проведення, обирання голови та членів ради адвокатів регіону, обрання делегатів на з`їзд адвокатів України; визначення кількості членів кваліфікаційної і дисциплінарної палат КДКА, обрання голови та членів КДКА, затвердження штатного розпису і кошторису ради адвокатів регіону, кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури; розгляду та затвердження звіту ради адвокатів регіону, представництва делегатів на конференції адвокатів регіону, порядку формування делегацій адвокатів на цей форум, організаційного, методичного, інформаційного забезпечення ведення та контролю за внесенням відомостей до ЄРАУ, інших правовідносин, що стосуються внутрішньостатутної діяльності цієї організації, то такі спори можуть чи мають розв`язуватися в позасудовому порядку. На окреслені спірні правовідносини не поширюється не тільки юрисдикція адміністративних судів, але й компетенція судів інших юрисдикцій.
3. Проте, у справі № 160/9696/18 (провадження № 11-978апп19) позивач просив суд визнати протиправними дії Ради адвокатів Дніпропетровської області щодо організаційно-технічного забезпечення, скликання та проведення конференції адвокатів Дніпропетровської області 07 грудня 2018 року та скасувати рішення, прийняті конференцією адвокатів Дніпропетровської області 07 грудня 2018 року, оформлені протоколом від 07 грудня 2018 року, в тексті якого зазначено, що конференцію проведено згідно з рішенням Ради адвокатів України.
4. Велика Палата Верховного Суду констатувала, що у контексті конкретних обставин цієї справи зміст (суть) спірних правовідносин обмежується з`ясуванням правової природи дій та/чи бездіяльності конференції адвокатів регіону та Ради адвокатів регіону як органів адвокатського самоврядування у питаннях організації та проведення 07 грудня 2018 року конференції адвокатів Дніпропетровської області, формування порядку денного та місця її проведення.
5. Вимоги позивача про порушення його прав в основному концентруються навколо тези про порушення порядку скликання та легітимності встановленої законом та застосованої форми статутної діяльності адвокатів регіону.
7. Вказуючи, що оскаржувані рішення та розпорядження винесені з порушенням вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», оскільки Рада адвокатів України не наділена повноваженнями скликати конференцію адвокатів регіону, встановлювати порядок денний конференції та утворювати організаційний комітет, а створений Радою адвокатів України організаційний комітет жодною нормою Закону не наділений повноваженнями щодо забезпечення проведення конференції адвокатів регіону, яка скликана Радою адвокатів України. Голова Ради адвокатів України не наділена повноваженнями доповнювати склад організаційного комітету, а тому скликання конференції адвокатів регіону, встановлення порядку проведення конференції та утворення організаційного комітету у спосіб та у межах, що не передбачені положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
8. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду погоджуючись із позицією суду апеляційної інстанції вказав на те, що саме по собі непогодження позивачів із тим, що Рада адвокатів України скористалась правом на скликання конференції адвокатів регіонів, при недоведеності факту порушення, невизнання або оспорювання їх прав, не може бути підставою для визнання нечинними оскаржених рішень Ради адвокатів України.
9. У справі № 804/4177/17 (провадження № 11-1425апп18) позивач звернувся до суду про визнання незаконним і скасування рішення зборів суддів цього суду, оформленого протоколом від 01-02 червня 2017 року № 12, обґрунтовуючи свій позов тим, що оскаржуваним рішенням зборів суддів Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Биканова І. Р. обрано головою цього суду на третій строк поспіль, що суперечить вимогам Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
10. Велика Палата Верховного Суду у цій справі вказала на те, що суд адміністративної юрисдикції не має компетенції щодо розгляду такого спору з огляду на те, що відповідні скарги розглядаються самим органом суддівського самоврядування.
11. Разом із цим у справі № 758/733/18 (провадження № 14-78цс21)спір стосується особистого немайнового права позивачів, яке на думку позивачів, порушене відповідачем, яким не визнаються права позивачів на реалізацію повноважень, визначених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», як обраних в установленому порядку членів органів адвокатського самоврядування міста Києва.
Суддя В. В. Пророк
Окрема думка складена 06 липня 2021 року.