Справа № 495/8073/16-ц
№ провадження 2-р/495/2/21
УХВАЛА

про відмову у роз`ясненні та відстроченні виконання судового рішення

"15" липня 2021 р. м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.

за участю секретаря Іванченко А.С.,

справа № 495/8073/16-ц,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському заяву уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка Владислава Сергійовича про роз`яснення та відстрочення рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 лютого 2017 року по цивільній справі №495/8073/16-ц за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якій делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про включення до списку на виплату коштів в межах гарантованої суми відшкодування та включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів ,

В С Т А Н О В И В:

10.10.2017 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюк Владислава Сергійовича, звернувся до суду з заявою про роз`яснення рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 лютого 2017 року по цивільній справі №495/8073/16-ц за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якій делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про включення до списку на виплату коштів в межах гарантованої суми відшкодування та включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів, просить суд: роз`яснити резолютивну частину рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.02.2017 року у справі № 495/8073/16-ц, а саме абзац 2 резолютивної частини рішення, яким вирішено : «Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якій делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та кредит» Валендюк В.С, включити ОСОБА_1 до списку вкладників банку на виплату коштів в межах гарантованої суми відшкодування та сплатити встановлену Законом суму», тобто просить роз`яснити, яка сума коштів у національній валюті України підлягає включенню до зазначеного списку із зазначенням розрахунку такої суми. Також роз`яснити резолютивну частину рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.02.2017 року у справі № 495/8073/16-ц, а саме абзац 3 резолютивної частини рішення, яким вирішено: «Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якій делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та кредит» Валендюк В.С, включити ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів та сплатити встановлену Договором суму», а саме роз`яснити, яка саме сума коштів у національній валюті України підлягає включенню до зазначеного реєстру із зазначенням розрахунку такої суми. Відстрочити виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.02.2017 року у справі № 495/8073/16-ц до трьох місяців.

Свою заяву обґрунтував тим, що резолютивна частина рішення суду викладена не зрозуміло для заявника та працівників АТ «Банк «Фінанси та Кредит», яким необхідно фактично виконувати його.

Не зрозуміло, які конкретно суми грошових коштів підлягають включенню до списку вкладників банку на виплату коштів в межах гарантованої суми відшкодування щодо ОСОБА_1 та які конкретно суми коштів підлягають включенню до реєстру акцептованих вимог кредиторів щодо вимог ОСОБА_1 .

Вказав, що в тексті рішення містяться посилання на декілька сум, а саме рішенням Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.03.2016 року по цивільній справі № 495/7147/15-ц, яким позов ОСОБА_1 задоволено та з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_1 стягнута сума вкладу у розмірі 432320 грн; відсотки за договором банківського вкладу у розмірі 94849 грн 93 коп; три проценти річних від простроченої суми в розмірі 25868,08 грн та витрати на правову допомогу. Також у тексті зазначеного судового рішення містяться посилання на матеріали кримінальної справи та зазначається, що «досудовим слідством встановлено, що підпис на заяві про видачу готівки № 1 від 15.03.2013 року на суму 154213,66 грн (19293,59 доларів США) та заяві на видачу готівки № 1 від 15.03.2013 року на суму 575,50 грн (72 долари США) підроблений службовими особами відділення №9 Банку «Фінанси та Кредит», та грошові кошти, належні ОСОБА_1 привласнені службовими особами відділення №9 Банку «Фінанси та Кредит», що підтверджується листом Слідчого управління ГУМВС України в Одеській області за № 9592 від 19.08.2015 року.

Таким чином у тексті зазначеного рішення визначені різні суми коштів, що підлягають включенню у зазначені реєстри, стверджує заявник. З тексту рішення також не зрозуміло, чи було застосовано положення ч.5 ст. 26 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Окрім того, заявник вказує, що ОСОБА_1 отримала гарантовану суму вкладу у розмірі 4624,21 за вкладами, які вона мала у АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

За таких обставин, рішення є незрозумілим, оскільки не визначено суму, яка підлягає включенню до реєстру акцептованих вимог кредиторів та сплаті, як встановлену договором.

Крім того, заявник просив відстрочити виконання рішення суду до трьох місяців для уникнення неправильного виконання рішення та виконання його у відповідний термін.

В судовому засіданні заявник не з`явився, був повідомлений належним чином.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, виклала мотиви своєї незгоди у її письмових запереченнях від 17.10.2017 року.

Суд розглядає справу за відсутність сторін, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали цивільної справи № 495/8073/16-ц, заяву про роз`яснення та відстрочення виконання судового рішення, заперечення, надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Одеської області від 02 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кедит» про включення до списку на виплату коштів в межах гарантованої суми відшкодування та включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів задоволені. Зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якій делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» Валендюк В.С. включити ОСОБА_1 до списку вкладників банку на виплату коштів в межах гарантованої суми відшкодування та сплатити встановлену Законом суму. Зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якій делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» Валендюк В.С. включити ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів та сплатити встановлену Договором суму задоволені. /т.1 л.с.96-104/.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16 травня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за скаргою представника уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якій делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 лютого 2017 року. /т.1 л.с.145-146/.

Вказана ухвала залишена без змін постановою Верховного Суду України від 10.06.2021 року. /т.2 л.с.198-200/.

07 червня 2017 року уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якій делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» повторно подано апеляційну скаргу на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 лютого 2017 року. /т.1 л.с.150-153/.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22 червня 2017 року представнику уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якій делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у відкритті апеляційного провадження за повторною скаргою на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 лютого 2017 року відмовлено. /т.1 л.с.175-176/.

10.10.2017 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюк В.С. звернувся до Білгород-дністровського міськрайонного суду із заявою про роз`яснення та відстрочення рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 лютого 2017 року по цивільній справі №495/8073/16-ц. /т.1 л.с.180-183/

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.10.2017 року, в задоволенні заяви уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якій делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка Владислава Сергійовича про роз`яснення та відстрочення рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 лютого 2017 року по цивільній справі №495/8073/16-ц за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якій делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про включення до списку на виплату коштів в межах гарантованої суми відшкодування та включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів та відстрочити виконання рішення суду до трьох місяців відмовлено. /т.1 л.с.198-201/.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюк В.С. надав апеляційну скаргу. / т.1 л.с.207-212/.

19.07.2018 року апеляційним судом Одеської області було винесено постанову від 19.07.2018 року, відповідно до якої апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено частково.

Ухвалу Білгород-Дністровського суду Одеської області від 17.10.2017 року скасовано.

Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви.

Підставою для цього послугувало відсутність доказів направлення заявнику судової повістки-повідомлення, що свідчить про порушення норм процесуального права. /т.2 л.с.41-44/.

З матеріалів справи вбачається, що заперечуючи проти задоволення заяви, ОСОБА_1 надала до суду 17.10.2017 року письмові заперечення, у яких вказала, що рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.03.2016 року по цивільній справі № 495/7147/15-ц, про яке йдеться посилання у рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 02.02.2017 року у справі № 495/8073/16-ц, згідно якого задоволено позов ОСОБА_1 та з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_1 стягнута сума вкладу у розмірі 432320 грн; відсотки за договором банківського вкладу у розмірі 94849 грн 93 коп; три проценти річних від простроченої суми в розмірі 25868,08 грн та витрати на правову допомогу, знаходиться на виконанні у заявника і йому достеменно відомо про суми, які з нього стягнуто судом, а у матеріалах кримінального провадження вказано про інші суми через те, що депозит у неї був валютний, у доларах США, а курс долара у 2013 році (розрахунок в кримінальній справі) і курс долара у 2016 році (розрахунок боргу у рішенні суду) значно відрізняється, як мінімум у три рази, тому і суми різні.

Отже, у разі роз`яснення рішення суду просила суд в ухвалі вказати, що необхідно виконувати рішення суду по сумам, які вказані у рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 10.03.2016 року у справі № 495/7147/15-ц.

Що стосується питання про відстрочення виконання рішення суду від 02.02.2017 року по справі № 495/8071/16-ц, вона категорично проти, тому що відповідач не надав взагалі ніяких причин необхідності такої відстрочки та просить суд відстрочити виконання рішення суду до терміну, коли вже буде закінчено процедуру ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит», що в черговий раз порушить її права та отримання належних їй коштів.

15 грудня 2017 року набрав чинності Цивільний процесуальний кодекс України в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 11 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 129-1Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Судове рішення - акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження.

Порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до статті 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця, суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. N 14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до статті 221 ЦПК роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення по цивільній справі», рішення суду не повинно містити зайвої деталізації, яка не має правового значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог законодавства суд не повинен змінювати змісту відповідного рішення суду/ст.271 ЦПК України/.

Ухвала про роз`яснення рішення може вирішувати тільки питання більш повного і ясного викладення тих положень резолютивної частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи змісту його і не вирішуючи питань, які не були розв`язані в ньому.

Якщо у поданій до суду заяві ставиться питання, яке може: призвести до зміни змісту рішення; передбачати внесення до нього нової інформації, яка не була предметом розгляду під час розгляду справи; роз`яснення мотивувальної частини рішення, на підставі якої судом було зроблено висновки при складенні резолютивної частини рішення суд відмовить в наданні роз`яснення рішення.

Таку позицію, зокрема викладено в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», п. 18 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 «Про судове рішення» та п.19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі».

Аналізуючи вищевказані законодавчі норми та обставини справи, виходячи з принципів об`єктивності, розумності, справедливості та доцільності, суд вважає, що підстави для задоволення заяви відсутні, у зв`язку з наступним.

В рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Одеської області від 02 лютого 2017 року за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якій делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про включення до списку на виплату коштів в межах гарантованої суми відшкодування та включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів містяться чіткі та вичерпні висновки щодо вимог, які були предметом позову, тобто в мотивувальній частині рішення суду чітко зазначені суми грошових коштів, які підлягають включенню до списку вкладників банку на виплату коштів в межах гарантованої суми відшкодування щодо ОСОБА_1 та суми коштів, які підлягають включенню до реєстру акцептованих вимог кредиторів щодо вимог ОСОБА_1 , тобто був підтверджений підсумок усього судового розгляду.

Більш того, в судовому засіданні, яке відбулось 06.03.2019 року ОСОБА_1 було надано довідку, видану Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» №3-243000/6642 від 03.10.2018 року, у відповідності до якої повідомлено, що згідно з рішенням виконавчої дирекції ФГВФО від 07.04.201 року за № 488 затверджено перелік (реєстр) вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Зазначено, що у вищенаведеному Реєстрі міститься інформація про включення кредиторської вимоги ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) на суму 327169,93 грн. до четвертої черги вимог кредиторів.

Таким чином, вказувати на не зрозумілість для заявника та працівників АТ «Банк «Фінанси та Кредит», які конкретно суми грошових коштів підлягають включенню до списку вкладників банку на виплату коштів в межах гарантованої суми відшкодування щодо ОСОБА_1 та які конкретно суми коштів підлягають включенню до реєстру акцептованих вимог кредиторів щодо вимог ОСОБА_1 є необґрунтованим.

Суд не вбачає підстав для роз`яснення рішення суду, а тому в задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду слід відмовити, оскільки рішення суду є обґрунтованим та зрозумілим.

Відповідно до положень ст.435 ЦПК України, за заявою сторони, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для відстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору..

При вирішенні питання про розстрочку або відстрочку виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Наведені в заяві обставини не мають характер особливих або виняткових обставин, тому не можуть бути підставою для відстрочення виконання рішення суду, відповідно до приписів ст.435 ЦПК України, за змістом якої відстрочення виконання рішення суду допускається лише у виняткових випадках.

З моменту набрання рішенням суду законної сили заявник не здійснив жодної дії щодо виконання рішення суду.

Крім того, відстрочка і розстрочка виконання може бути застосована при врахуванні не тільки інтересів боржника, а й стягувача (щоб відстрочка або розстрочка не завдали шкоди стягувачу).

Невиконання відповідачем судового рішення з формальних підстав є порушення чинного законодавства та тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Враховуючи те, що заявником не надано доказів наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання або роблять неможливим виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 02.02.2017 року, а наведені заявником не є винятковими, заява задоволенню не підлягає.

Враховуючи усе вищевикладене, на основі повно та всебічно досліджених доказів, у сенсі розуміння вимог чинного законодавства, суд не вбачає підстав для роз`яснення та відстрочення рішення суду, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 271, 435 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка Владислава Сергійовича про роз`яснення та відстрочення рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 лютого 2017 року по цивільній справі №495/8073/16-ц за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якій делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про включення до списку на виплату коштів в межах гарантованої суми відшкодування та включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: