СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. №759/6099/20

пр. №2/759/872/21

10 червня 2021 року

Святошинський районний суд м.Києва в складі: головуючого судді Горбенко Н.О., за участі секретаря Савіцькій Л.Д., за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Янчик М.І., відповідача ОСОБА_2 , представників відповідачів - адвоката Мухи О.О., Назаренко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про поділ автомобілів, які є спільною сумісною власністю подружжя та стягнення відповідної компенсації вартості відчуженого автомобіля, що є спільною сумісною власністю, в обґрунтування якого вказує, що з 23.02.2008р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. З 2016 р. відповідач не проживає разом с позивачем. За спільні кошти подружжям було придбано майно, а саме: автомобіль марки Mercedes-Benz модель 210 D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вантажний малотоннажний фургон-В, колір - білий, номер кузова НОМЕР_2 , рік випуску 1999, вартістю 123 780,56 грн., який зареєстрований на відповідача; автомобіль марки Mercedes-Benz модель 313 СDІ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , вантажний малотоннажний фургон-В, колір - білий, номер кузова НОМЕР_4 , рік випуску 2000, вартістю 128 324,04 грн., який зареєстрований на відповідача; автомобіль марки Mitsubishi модель Pajero 3.2 DID, реєстраційний номер НОМЕР_5 , легковий універсал, колір сірий, номер кузов НОМЕР_6 , рік випуску 2006, вартістю 225 402,30 грн., який зареєстрований на позивача. Загальна вартість спільного рухомого майна подружжя становить 447 506,90 грн.

Крім того подружжя має у спільній власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , судовий спір щодо поділу якої розглядається Святошинським районним судом м. Києва, справа № 759/16134/19.

12.09.2019р. позивачка дізналася, що відповідач без її згоди продав автомобіль марки Mercedes-Benz модель 210 D, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; грошовими коштами від продажу автомобіля позивачка була позбавлена можливості користуватися.

При поділі вищезазначеного майна між ними виник спір. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд здійснити поділ спільного майна подружжя та визнати право власності позивача на автомобіль марки Mitsubishi модель Pajero 3.2 DID, реєстраційний номер НОМЕР_5 , легковий універсал, колір сірий, номер кузов НОМЕР_6 , рік випуску 2006, визнати право власності відповідача на автомобіль марки Mercedes-Benz модель 313 СDІ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , вантажний малотоннажний фургон-В, колір - білий, номер кузова НОМЕР_4 , рік випуску 2000 з компенсацією позивачем відповідачу грошової суми у розмірі 2 030, 25 грн.

Судові витрати покласти на відповідача.

09.07.2020 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла зустрічна позовна заява, в якій відповідач ОСОБА_3 , просив вимоги за зустрічним позовом об`єднати в одне провадження з первісним позовом, виділити зі спільного майна подружжя та визнати за ОСОБА_3 право власності на автомобіль автомобіль марки Mitsubishi модель Pajero 3.2 DID, реєстраційний номер НОМЕР_5 , легковий універсал, колір сірий, номер кузов НОМЕР_6 , рік випуску 2006, виділити зі спільного майна подружжя та визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки Mercedes-Benz модель 313 СDІ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , вантажний малотоннажний фургон-В, колір - білий, номер кузова НОМЕР_4 , рік випуску 2000. Стягнути з відповідача за зустрічним позовом судові витрати.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.08.2020 р. зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділення частки зі спільного майна подружжя та визнання права власності на автомобіль, що є спільною власністю подружжя об`єднаний в одне провадження з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

28.09.2020 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшов відзив на зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 про поділ майна, в обґрунтування якого відповідач за зустрічним позовом вказує, що відсутні підстави для задоволення вимог зустрічної позовної заяви.

У судовому засіданні представник позивача надала суду пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві, наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснила, що з позовними вимогами позивача ознайомлена, не заперечує проти поділу спільного майна подружжя шляхом, який викладений ним у позовний заяві з виплатою компенсації відповідачу, від зустрічного позову відмовилась.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази у їх сукупності, встановив наступне.

Так, судом встановлено, що 23.02.2008р. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві зроблений актовий запис №223 та видано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_7 (т.1, а.с.18).

З 2016 р. позивач та відповідач не проживають разом.

Під час шлюбу було придбано наступне рухоме майно, яке є предметом поділу згідно позовних вимог: автомобіль марки Mercedes-Benz модель 210 D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вантажний малотоннажний фургон-В, колір - білий, номер кузова НОМЕР_2 , рік випуску 1999, який зареєстрований на ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_8 , дата реєстрації 24.06.2008 р. (т.1, а.с. 19). Ринкова вартість автомобіля згідно звіту в стислій формі про оцінку майна №18-191217-002 становить 123 780,56 грн. (т.1, а.с. 41)

Автомобіль марки Mitsubishi модель Pajero 3.2 DID, реєстраційний номер НОМЕР_5 , легковий універсал, колір сірий, номер кузов НОМЕР_6 , рік випуску 2006, який зареєстрований на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_9 (т.1, а.с.22). Ринкова вартість автомобіля згідно звіту в стислій формі про оцінку майна №18-191224-007 становить 225 402,3 грн. (т.1, а.с. 26)

Таким чином, судом встановлено та підтверджено документально, що вищевказане спірне майно придбане сторонами під час перебування у шлюбі та є об`єктами спільної сумісної власності подружжя.

Суд звертає увагу, що позовні вимоги сторін щодо поділу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , не є предметом розгляду у даній справі, а розглядаються Святошинським районним судом м. Києва, справа № 759/16134/19 (т.1, а.с.146-147).

Матеріалами справи спростовується твердження позивача за первісним позовом про те, що автомобіль марки Mercedes-Benz модель 313 СDІ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , вантажний малотоннажний фургон-В, колір - білий, номер кузова НОМЕР_4 , рік випуску 2000, який зареєстрований на ОСОБА_3 , набутий під час шлюбу. Згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_10 , вказаний автомобіль був зареєстрований за ОСОБА_3 - 25.01.2007 р. (т.1, а.с.39)

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

За правилами ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 71 СК України передбачено способи та порядок поділу такого майна, зокрема те, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості.

Зі змісту п. 23, 24 вказаної постанови вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Згідно із частиною першою статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дружина й чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч.1 ст. 69 СК). У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК).

Якщо дружина та чоловік не домовилися; про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладене, оскільки сторонами не досягнуто згоди щодо розподілу спільного майна, виходячи з положень ст. 70 СК України щодо рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності, суд вважає за можливе провести поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнавши за кожним з подружжя право власності на автомобілі, враховуючи усталену практику користування сторонами автомобілями та вирішив задовольнити вимоги позивача за первісним позовом та в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки Mitsubishi модель Pajero 3.2 DID, реєстраційний номер НОМЕР_5 , легковий універсал, колір сірий, номер кузов НОМЕР_6 , рік випуску 2006; та визнати за ОСОБА_3 право власності на автомобіль марки Mercedes-Benz модель 210 D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вантажний малотоннажний фургон-В, колір - білий, номер кузова НОМЕР_2 , рік випуску 1999.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 р. № 11). Суд погоджується з вартістю вищевказаних автомобілів, яка підтверджена відповідними звітами про оцінку майна та яка не спростовувалась відповідачем за первісним позовом.

В зв`язку з чим розмір грошової компенсації, яку належить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 становить 97 078,26 грн. (225402,30 грн.-128324,04 грн.)

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, а також приймаючи до уваги вимоги зустрічної позовної заяви, суд приходить до висновку, що первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна слід задовольнити частково, а зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 не підлягає задоволенню

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Керуючись ч. 3 ст. 105, ст.ст. 60, 63, 69, 70, 110-112 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007р. №11, ст.ст. 1-5, 10, 12, 13, 76-81, 83, 89,133, 141, 200, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

В порядку поділу майна подружжя, визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_11 ( АДРЕСА_2 ) право власності на автомобіль марки Mitsubishi, модель Pajero 3.2 DID, д.н.з. НОМЕР_12 , легковий універсал, колір - сірий, об`єм двигуна - 3200, номер кузова НОМЕР_6 , рік випуску - 2006, тип двигуна дизель.

В порядку поділу майна подружжя, визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП НОМЕР_13 ( АДРЕСА_2 ) право власності на автомобіль марки Mercedes-Benz, модель 313 CDI, д.н.з. НОМЕР_14 , вантажний малотоннажний фургон - В, колір - білий, об`єм двигуна - 2148, номер кузова НОМЕР_4 , рік випуску - 2000, тип двигуна - дизель.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_11 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП НОМЕР_13 ( АДРЕСА_2 ) грошову компенсацію у розмірі 97 078,26 (дев`яносто сім тисяч сімдесят вісім гривень 26 копійок) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП НОМЕР_13 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_11 ( АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1611,03 (одна тисяча шістсот одинадцять гривень три копійки) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо, або - згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через суд першої інстанції, який розглянув справу.

Суддя Н.О. Горбенко