Справа №949/678/21
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

18 червня 2021 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Дубровицька міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою та просить встановити факт, що вона проживала за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини з 09 листопада 2000 року по 04 грудня 2017 року.

Крім того, заявник у заяві ставить вимогу витребувати в Дубровицької міської ради завірені копії облікової картки об`єкта погосподарського обліку домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 за період з 2000 року по 2017 рік включно.

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частина 3 ст. 294 ЦПК України передбачає, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суддя повинен враховувати, що ці заяви повинні відповідати загальним правилам щодо змісту і форми заяви, встановленим статтям 175 - 177 ЦПК України.

Законодавець у ч.ч. 3, 5 ст.177 ЦПК України зобов`язує додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

У разі неможливості самостійно надати докази, учасник справи вправі подати клопотання про витребування доказів судом (ч. 1 ст. 84 ЦПК України).

Так, як вбачається із вимог даної заяви, друга фактично містить в собі клопотання про витребування доказів, яке має бути оформлене відповідно до ст.ст. 84, 182, 183 ЦПК України окремим клопотанням (заявою) у письмовій формі.

На вимогу ч. 2 ст. 84 ЦПК України, у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідальна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

При цьому, зі змісту ч. 1 ст. 84 ЦПК України вбачається, що вказане клопотання повинно бути подано в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Таким чином, з урахуванням наведених норм законодавства, слід відмітити, що вимога про витребування доказів не може міститися у змісті заяви, а має бути оформлена у вигляді письмового клопотання з дотриманням вищевказаних вимог.

Крім того, до заяви додані неякісні копії документів, а саме облікові картки об`єкта погосподарського обліку, які непридатні для читання та, в свою чергу, не можуть бути визнані належними, допустимими та достовірними доказами у справі відповідно до ст.ст. 76-80 ЦПК України.

Отже, подаючи заяву до суду, заявник не виконав визначені законодавством та зазначені вище вимоги до позовної заяви.

Відтак позивачу необхідно виправити вищевказані недоліки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 року та "Круз проти Польщі" від 19 червня 2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позову.

Зважаючи на вищевикладене, заявнику необхідно усунути недоліки своєї заяви шляхом приведення останньої відповідно до вимог діючого Цивільного процесуального кодексу України.

За таких обставин, в силу ч. 1 ст. 185 ЦПК України вважаю за необхідне заяву залишити без руху, надавши заявнику строк п`ять днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Залишити без руху заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Дубровицька міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення та надати заявнику для усунення вищевказаних недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду: Сидоренко З.С.