РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2021 рокуКиївський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Губської Я.В.,
при секретарі - Мордухович К.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форвард» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форвард» про встановлення нікчемності кредитного договору, визнання недійсним кредитного договору та договору про надання та використання платіжної картки
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що АТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого стало ПАТ «БАНК ФОРВАРД» із відповідачем ОСОБА_1 були укладені: Договір про надання та використання платіжної картки №106359945 та Кредитний договір №105625173. Так, відповідач звернувся до Банку із підписаною ним Заявою №106359945, яка в п. 1 містить пропозицію (оферту) про укладення договору про надання та використання платіжної картки. Банк 16.05.2013 р. акцептував (прийняв) оферту, викладену в заяві відповідача, і уклав з Договір про надання та використання платіжної картки №106359945, шляхом здійснення дій, які до п. 2.1. Заяви вважаються акцептом оферти відповідача, а саме, відкрив відповідачу рахунок № НОМЕР_1 та випустив на ім`я відповідача платіжну картку.
Також, відповідно до п. 1 підписаної відповідачем Заяви, Договір про картку укладений на умовах, викладених в цій Заяві, Тарифах по карткам Банку та Умовах надання та використання платіжних карток Банку. Відповідно до п. З Заяви, клієнт розуміє і погоджується з тим, що складовою та невід`ємною частиною Договору про картку є умови по карткам (діючі Тарифи по карткам Клієнт отримує у день отримання Картки, а також діючі Тарифи та Умови по карткам, розміщені на офіційному сайті Банку в мережі Інтернет, з якими Клієнт може у будь-який час ознайомитись (п.2.17. Умов по Карткам). Умови по карткам, затверджені 11.04.2013 р., що діяли на момент укладення Договору про картку, змінені за погодженням сторін у відповідності до п.п. 2.112.16 цих Умов та затверджені у зміненій редакції 08.08.2014 р. При укладенні Договору про картку Тарифи, затверджені 25.12.2012 р. змінені за погодженням сторін у відповідності до п.п. 2.11-2.16 Умов по карткам та затверджені у зміненій редакції 17.01.2015 р.
Крім того, 12.04.2013 р. відповідач ОСОБА_1 звернувся до Банку із підписаною ним Заявою №105625173, яка в п. 1 містить пропозицію (оферту) про укладення кредитного договору. Банк 12.04.2013 р. акцептував (прийняв) пропозицію (оферту), викладену в заяві Відповідача, і уклав з Відповідачем Кредитний договір № 105625173 шляхом здійснення дій, які відповідно до п. 4.1. Заяви вважаються акцептом оферти. а саме, відкрив Відповідачу поточний рахунок № НОМЕР_2 , атакував на нього кредитні кошти, які за розпорядженням Відповідача, викладеним в п. З інформаційного блоку (Таблиці) Заяви, перерахував на інший рахунок. Таким чином, відповідно до ст. 642 ЦК України, наслідком акцепту (прийняття) Банком оферти (пропозиції), викладеної в п. 1 Заяви Відповідача, став факт укладення Кредитного договору.
Відповідно до п. 1 підписаної Відповідачем Заяви, Кредитний договір укладений на умовах, викладених в цій Заяві та Умовах надання та обслуговування кредитів. Умови по кредитам, затверджені 28.09.2012 р., що діяли на момент укладення Кредитного договору, змінені за погодженням сторін у відповідності до п.п. 9.1-9.5 цих Умов та затверджені у зміненій редакції 02.02.2015 р.
Відповідно до п. 4.3. Заяви, Клієнт розуміє і погоджується з тим, що складовою та невід`ємною частиною Кредитного договору є Заява, Умови по кредитам і Графік платежів.
Відповідно до п. 4.1. Умов по карткам заборгованість Клієнта перед Банком за договором виникає в результаті: надання Банком Клієнту кредиту; нарахування Банком процентів, що належать до сплати Клієнтом за користування кредитом; нарахування Банком плат і Комісійних винагород, що належать до сплати Клієнтом; виникнення інших грошових зобов`язань клієнта перед Банком, визначених Договором про картку.
Відповідно до п. З Заяви Відповідач зобов`язався у випадку отримання кредитів в рамках Договору про картку погасити такий кредит відповідно до Умов по карткам, а також сплатити Банку
відсотки за користування кредитом та інші платежі, передбачені діючими в Банку Тарифами.
Згідно п. 8.9. Умов по карткам, Банк має право стягувати з Клієнта проценти за користування Кредитом, плати, комісійні винагороди, а також інші платежі (в т.ч. штрафи/пені), передбачені Договором про картку.
За кредитним договором Відповідач має заборгованість перед банком в сумі 3971,72 грн., з них: сума заборгованості згідно Заключної вимоги 3951,32 грн.; Три проценти річних від простроченої суми -20,40 грн., розраховані наступним чином: сума заборгованості від якої розраховуються три проценти річних: 3951,32 грн., період розрахунку: з 28.07.2016 р. (перший день після закінчення 30-денного строку оплати Заключної вимоги) 28.09.2016 р. - всього 63 дні. Сума трьох процентів річних станом на 28.09.2016 р.: 3951,32 х 3% х 63 / 366 = 20,40 грн.
Ухвалою від 28.10.2016 року відкрито провадження по даній справі, призначено судовий розгляді.
13.01.2017 року відповідачем подані заперечення на позов, в яких він просить відмовити в задоволені позовних вимог.
16.01.2017 року до суду поданий зустрічний позов ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форвард» про визнання кредитного договору, договору про надання та використання платіжної картки недійсними такими, що вчинені внаслідок обману.
Згідно протоколу повторного розподілу справи від 14.03.2017 року справа розподілена в провадження іншого судді.
17.03.2017 року до суду подані заперечення ПАТ «БАНК ФОРВАРД» на зустрічну позовну заяву.
26.05.2017 року подана уточнена позовна заява ОСОБА_1
29.10.2017 року та 06.12.2017 року подані ОСОБА_1 уточнення до раніше поданих уточнень зустрічного позову.
15.01.2018 року подані ПАТ «БАНК ФОРВАРД» пояснення щодо поданих уточнень зустрічного позову.
07.10.2019 року від ПАТ «БАНК ФОРВАРД» надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність.
07.04.2020 року згідно протоколу повторного розподілу справа передана в провадження іншого судді.
Згідно протоколу повторного розподілу судової справи від 17.04.2020 року справа надійшла в провадження судді Губської Я.В.
Ухвалою суду від 30.04.2020 року прийнято справу до провадження та призначено підготовче судове засідання.
Згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова від 31.08.2020 року вирішено питання про прийняття зустрічного позову ОСОБА_1 від 06.12.2017 року, закрито підготовче провадження.
30.11.2020 року до суду подані уточнення ОСОБА_1 раніше поданої зустрічної позовної заяви.
Згідно ухвали суду від 30.11.2020 року прийняті уточнення зустрічного позову.
30.11.2020 року до суду подана заява ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутність.
В зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 просить визнати нікчемним та недійсним кредитний договір, договір про надання та використання платіжної картки. Зазначає, що ні у тексті кредитного договору, а ні у довідці про сукупну вартість кредиту позивач за основним позовом не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позичальнику, встановлення у кредитному Договорі обов`язку щодо сплати щомісячної комісії суперечить закону і відповідні положення Договору є недійсними. Банк приховав від позичальника істотні умови договору, позичальник з ними не був ознайомлений і взагалі не знав про комісії і додаткові плати і тарифах. Підписана позичальником Заява не містить умов, пов`язаних зі сплатою комісій, їх виду і розміру, а також тарифів і умов, пов`язаних з необхідністю плат за цими тарифами. Ці Тарифи по картах, а також види і розмір комісій вказані в документі, названому як «Тарифи по продуктам», який долучений до позовної заяви, з якими відповідач ознайомлений не був. Про це свідчать відсутність підпису позичальника ОСОБА_1 на зазначеному документі, дати його складання і будь-яких реквізитів, які свідчать про належність цього документа до умов банку «Форвард» і саме тих умов, які існували на момент підписання заяви № 106359945. Зі змісту заяви випливає, що, крім зазначених Тарифів, невід`ємною частиною заяви є Умови надання та обслуговування платіжних карт, з якими також позичальник не ознайомлювався, що підтверджується тими ж обставинами - відсутністю підпису позичальника ОСОБА_1 на зазначеному документі, дати його складання і будь-яких реквізитів, які свідчать про належність цього документа до умов банку «Форвард» і умов саме Договору № 106359945. Зазначає, що ПАТ «БАНК ФОРВАРД» не надав доказів про доведення Умов надання та обслуговування платіжних карт, а також Тарифів по картах, до відома позичальника, а також не надав відомостей про те, що на день підписання ОСОБА_1 анкети - заяви діяли саме ті умови, які закріплені у долучених банком до позову Умовах надання та обслуговування платіжних карт, а також Тарифах. Перевірити вірність наданого Банком розрахунку заборгованості не представляється можливим, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що підтверджують суму наданого відповідачу кредитного ліміту і видачу кредитної картки.
Крім того, умови, що містяться в Договорі № 106359945 від 16.05.2013 р. не відповідають умовам, зазначеним в Тарифах по картах. Позичальник не тільки не був ознайомлений з умовами кредитування, а й був фактично введений в оману наданням банком недостовірної інформації в Договорі № 106359945 від 16.05.2013р. Незважаючи на вимоги закону щодо письмової форми кредитного договору, Договір № 106359945 від 16.05.2013 р. підписаний тільки позичальником, підпис уповноваженої особи Банку в документі відсутній. Таким чином, вважати Договір від 16.05.2013 р, який є по суті кредитним договором, та договір платіжної картки таким, що вчинений у письмовій формі, неможливо.
В судове засідання учасники судового розгляду не з*явилися, повідомлені належним чином, написали заяви про розгляд справи у їх відсутність.
Враховуючи викладене та ті обставини, що справа розглядається протягом тривалого часу в суді, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі доказів, наданих сторонами.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача за основним позовом підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що між АТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є ПАТ «БАНК ФОРВАРД» та ОСОБА_1 були укладені: Договір про надання та використання платіжної картки №106359945 та Кредитний договір №105625173.
Згідно представлених доказів щодо укладення цих договорів, ОСОБА_1 звернувся до Банку із підписаною ним Заявою №106359945, яка в п. 1 містить пропозицію (оферту) про укладення договору про надання та використання платіжної картки. Банк 16.05.2013 р. акцептував (прийняв) оферту, викладену в заяві відповідача, і уклав з Договір про надання та використання платіжної картки №106359945, шляхом здійснення дій, які до п. 2.1. Заяви вважаються акцептом оферти відповідача, а саме, відкрив відповідачу рахунок № НОМЕР_1 та випустив на ім`я відповідача платіжну картку.
Відповідно до п. 1 підписаної Заяви, Договір про картку укладений на умовах, викладених в цій Заяві, Тарифах по карткам Банку та Умовах надання та використання платіжних карток Банку. Відповідно до п. З Заяви, клієнт розуміє і погоджується з тим, що складовою та невід`ємною частиною Договору про картку є умови по карткам (діючі Тарифи по карткам Клієнт отримує у день отримання Картки, а також діючі Тарифи та Умови по карткам, розміщені на офіційному сайті Банку в мережі Інтернет, з якими Клієнт може у будь-який час ознайомитись (п.2.17. Умов по Карткам).
Крім того, 12.04.2013 р. ОСОБА_1 звернувся до Банку із підписаною ним Заявою №105625173, яка в п. 1 містить пропозицію (оферту) про укладення кредитного договору. Банк 12.04.2013 р. акцептував (прийняв) пропозицію (оферту), викладену в заяві Відповідача, і уклав з Відповідачем Кредитний договір № 105625173 шляхом здійснення дій, які відповідно до п. 4.1. Заяви вважаються акцептом оферти. а саме, відкрив Відповідачу поточний рахунок № НОМЕР_2 , перерахував на нього кредитні кошти, які за розпорядженням ОСОБА_2 , викладеним в п. З інформаційного блоку (Таблиці) Заяви, перерахував на інший рахунок.
Таким чином, відповідно до ст. 642 ЦК України, наслідком акцепту (прийняття) Банком оферти (пропозиції), викладеної в п. 1 Заяви став факт укладення Кредитного договору.
Відповідно до п. 1 підписаної Заяви, Кредитний договір укладений на умовах, викладених в цій Заяві та Умовах надання та обслуговування кредитів. Відповідно до п. 4.3. Заяви, Клієнт розуміє і погоджується з тим, що складовою та невід`ємною частиною Кредитного договору є Заява, Умови по кредитам і Графік платежів.
Відповідно до п. 4.1. Умов по карткам заборгованість Клієнта перед Банком за договором виникає в результаті: надання Банком Клієнту кредиту; нарахування Банком процентів, що належать до сплати Клієнтом за користування кредитом; нарахування Банком плат і Комісійних винагород, що належать до сплати Клієнтом; виникнення інших грошових зобов`язань клієнта перед Банком, визначених Договором про картку.
Відповідно до п. З Заяви ОСОБА_1 зобов`язався у випадку отримання кредитів в рамках Договору про картку погасити такий кредит відповідно до Умов по карткам, а також сплатити Банку
відсотки за користування кредитом та інші платежі, передбачені діючими в Банку Тарифами.
Згідно п. 8.9. Умов по карткам, Банк має право стягувати з Клієнта проценти за користування Кредитом, плати, комісійні винагороди, а також інші платежі (в т.ч. штрафи/пені), передбачені Договором про картку.
Відповідно до ст.ст. 526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як вбачається зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Відповідно до ч.1ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно дост.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3ст.549 ЦК України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаними договорами, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.
Згідно положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідач за основним позовом ОСОБА_1 не надав під час розгляду справи доказів на спростування доводів Банку щодо наявності заборгованості, а тому позовні вимоги Банку підлягають задоволення, як такі, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.
Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.
Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 на обґрунтування своїх вимог вказує, що йому як споживачу послуг була надана суперечлива інформація щодо його обов*язків за договором,він був введений в оману працівниками Банку, письмова форма договорів відсутня, умови в договорі є суперечними, і всі ці обставини є підставами для визнання їх нікчемними та недійсними.
Відповідно до ч. 2. ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною, (ч. 1 ст. 642 ЦК України).
Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ч. 2 ст. 642 ЦК України).
Судом встановлено та не спростовано сторонами, що Банк отримав від ОСОБА_1 пропозиції, що викладені в підписаних ним Заявах, укласти з ним Кредитні угоди; ОСОБА_1 погодився, що акцептом (прийняттям) оферти (пропозиції) про укладення таких Кредитні угод будуть дії Банку по відкриттю на ім`я ОСОБА_1 поточних рахунків.
Банк відкрив ОСОБА_1 поточні рахунки, здійснив видачу кредитних коштів, що підтверджується Виписками по рахунках, а отже вчинив дії для прийняття (акцепту) пропозиції (оферти), внаслідок акцепту оферти відбувся факт укладення Кредитних угод в порядку ст.638 ЦК України.
Відповідно до п. 1 підписаної ОСОБА_1 . Заяви №106359945, Договір про картку №106359945 укладений на умовах, викладених в цій Заяві №106359945, Тарифах по карткам Банку та Умовах надання та обслуговування платіжних карток Банку.
Відповідно до п. З Заяви № НОМЕР_3 , ОСОБА_1 розуміє і погоджується з тим, що складовою та невід`ємною частиною її договору про картку №106359945 є Умови по карткам, Тарифи, із якими ОСОБА_1 ознайомлений, згоден, зміст яких розуміє та положень, яких зобов`язався неухильно дотримуватись,
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ст. 207 ЦК України).
Таким чином, змісту кладеного Договору про Картку №106359945 зафіксований в кількох документах сторін: Заяві, поданій ОСОБА_1 , Умовах по карткам та Тарифах, затверджених Банком та наданих ОСОБА_1 . При цьому, відповідно до підписаної ним Заяви, Позивач сам запропонував вважати ці документи невід`ємними частинами укладеного Договору про Картку.
Відповідно до п. 1 підписаної ОСОБА_1 . Заяви №105625173, Кредитний договір №105625173 укладений на умовах, викладених в цій заяві .№105625173 та Умовах по кредитам згідно до п. 4.3 Заяви №105625173, де ОСОБА_1 розуміє і погоджується з тим, що складовою та невід*ємною частиною Кредитного договору №105625173 є: Заява №105625173, Умови по кредитам і платежах, із якими ОСОБА_1 ознайомлений, повністю згоден, зміст яких розуміє та положень, яких зобов*язався неухильно дотримуватись. Таким чином, доводи позивача за зустрічним позовом щодо відсутності письмової форми договору не відповідає дійсності.
Також, судом надана оцінка рішення Київського районного суду м. Харкова від 25.06.2015 року, за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Форвард», де позивач просив встановити факт, що договори №106359945, №105625173, які є також предметом цього позову є неукладеними та просив повернути безпідставно набуті грошові кошти.
Даним рішенням суду від 25.06.2015 року та ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12.08.2015 року було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог та встановлено, що ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в обумовленій в договорі сумі, погодився з умовами договору, порядком та умовами повернення кредиту, відповідальністю у разі порушення зобов`язань за кредитним договором, строку дії договору та при укладенні договору не мав застережень чи доповнень до договору, відмови ОСОБА_1 від користування коштами немає, наданими Банком, він користувався наданими кредитними коштами, а отже його посилання на те, що Кредитний договір від 12.04.2013 року та Договір про картку від 16.05.2013 року є неукладеними суд вважає недоведеними та необґрунтованими.
Відповідно до вимог ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Таким чином, даним рішенням встановлено, що договори №106359945, №105625173 є укладеними сторонами, грошові кошти за ними були перераховані ОСОБА_2 та виконувались частково ОСОБА_1 протягом якогось часу, і доказів на спростування зазначеного не надано.
Відповідно до вимог ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Вимогами ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені в ч.ч. 1-3,5,6 ст. 203 ЦК України.
Обов`язковою умовою правочину є досягнення сторонами згоди всіх суттєвих вимог договору і дотримання при цьому письмової форми, за умови підписання його сторонами, як передбачено ч.2 ст.207 ЦК України.
Згідно ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Згідно ч.1 ст. 229 ЦК України право чин може бути визнаний недійсним, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилась щодо обставин, які мають істотне значення.
Щодо посилань ОСОБА_1 на ненадання йому в повному обсязі інформації перед укладенням угод, суд зазначає, що дані обставини не відповідають дійсності та спростовуються доказами, наданими банком, а доводи на введення в обману працівниками Банку також є лише голослівними і не підтвердженими жодними належними та допустимими доказами.
Крім того, суд зазначає, що наведені позивачем за зустрічним позовом правові висновки не спростовують висновків суду, оскільки стосуються інших правовідносин та обставин справи, про що надана судом оцінка.
Посилання ОСОБА_1 на відсутність зазначення процентної ставки 0,01 в Кредитному договорі №105625173 та в розрахунку позовних вимог не відповідає дійсності, оскільки процентна ставка зазначена в Заяві оферті №105625173 та в стовпчиках 6-7 Розрахунку заборгованості за Кредитним договором №105625173.
Також, Банком не порушені вимоги п. 3.6. Постанови НБУ №168 щодо отримання за ведення Рахунку та за здійснення передбачених умовами договору операцій за Рахунком від Клієнта щомісячної комісії за розрахунково-касове обслуговування в розмірі, зазначеному в Заяві-оферті.
Згідно Постанови НБУ № 168, НБУ 16.06.2007 видано Лист №40-117/2093-6134, «Про окремі питання практичного застосування Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», яким визначено перелік послуг, що встановлюються банками, як супутні до операції споживчого кредитування і які споживач повинен сплатити у вигляді комісій на користь банку згідно з
умовами кредитного договору у зв`язку з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням.
Так, відповідно до абз. 9-11 Листа НБУ від 16.06.2007, до переліку супутніх послуг, які можуть бути надані споживачеві при наданні банком споживчого кредиту, зокрема можуть відноситися: відкриття поточного/карткового рахунку, здійснення розрахунково-касового обслуговування, забезпечення. Також, обов`язок щодо сплати Комісії узгоджений сторонами Кредитного договору №105625173 при його укладенні.
Ст. 6 ЦК України передбачено, що сторони мають укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегульовувати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.
Ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору.
Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і узгоджені ними.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги є недоведеними, у зв*язку з чим задоволенню не підлягають.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача за основним позовом також підлягають стягненню судові витрати.
Керуючись ст.ст.4-13, 76-89, 258-273 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Форвард» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форвард» суму сплаченого судового збору у розмірі 1378 грн.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форвард» про визнання нікчемним та недійсним кредитного договору, договору про надання та використання платіжної картки відмовити в повному обсязі.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: