Справа № 344/8387/21
Провадження № 2/344/2916/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

22 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.

за участю секретаря судового засідання Кузнєцової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

27.05.2021 позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину, мотивуючи тим, що 14 серпня 2017 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Старолисецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області. У шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, на даний час сторони не проживають разом, шлюб розірвано.

Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча має можливість оскільки знаходиться у працездатному віці та має задовільний стан здоров`я, знаходиться за кордоном та має значні доходи, інших утриманців та неповнолітніх дітей немає, а син уже тривалий час проживає з позивачем та повністю перебуває на її матеріальному утриманні.

Зважаючи на вищевикладене вважає, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з моменту подання позовної заяви позивачем до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву, за змістом якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу за їх відсутності. Щодо заочного рішення не заперечила.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону. Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав.

За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання.

Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 17.06.2021 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданим Виконавчим комітетом Старолисецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області серії НОМЕР_1 від 16 березня 2018 року (а.с. 5).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено проживати із матір`ю ( а.с.6-8).

Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 1,2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

В силу дії ч. З ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує вік сторін та дітей, потреби дітей щодо належного утримання.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд дійшов висновку, що батьки дитини повинні забезпечити її утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму, встановленого для певного віку дитини, як мінімальної гарантії для збереження її здоров`я та розвитку. При цьому кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно, оскільки обов`язок щодо утримання дітей покладений на обох батьків.

Одночасно мінімальним рекомендованим розміром аліментів є розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за умови достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення

рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач в процесі розгляду справи не довела можливість відповідачем сплачувати

аліменти в розмірі 2500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину

відповідного віку, не зазначено приблизний розмір доходу відповідача, і судом таке не

встановлено.

Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і

батька,інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та

справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з

відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в

розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на

дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, що в свою чергу відповідає

конкретним обставинам справи.

Усі інші доводи і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому

судовому рішенні та не надали можливості встановити обставини, які б були підставою для

ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за

рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до

суду, з 27 травня 2021 року.

У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів,

погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості

звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного

за рішенням суду.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення,

звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь

осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому з відповідача слід стягнути 908 гривень судового збору на користь держави.

На підставі та керуючись ст.ст. 76-81, 89, 223, 259, 263-265, 268, 280-285, 354-355ЦПК

України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1

аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але

не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною

повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 27 травня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору

в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою

відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня

його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його

проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його

перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного

заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в

разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим

Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо

рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Івано-Франківського апеляційного

суду через суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня

проголошення судового рішення.

Найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса:

АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: не встановлено,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Рішення складено у повному обсязі 22.06.2021

Суддя Кіндратишин Л.Р.