Провадження № 2/643/516/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2021 року Московський районний суд м.Харкова у складі: головуючого судді Майстренко О.М., при секретарі Шабатько Л.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить в порядку поділу майна подружжя визнати за нею право власності на 1/2 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , право власності на яку, на підставі договору купівлі-продажу від 25.11.2009 року посвідченого ПНХМНО Саварінською Н.В., зареєстровано за ОСОБА_2 , реєстровий № 3121 та стягнути з ОСОБА_2 на її користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 3472 (три тисячі чотириста сімдесят дві ) гривен 10 копійок

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01 червня 2002 року в міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , актовий № 611. Від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За період шлюбу було спільно набуте майно, шо складається з 3-х кімнатної квартири по АДРЕСА_2 (ринкова вартість станом на 09.12.2019 року згідно висновку про вартість об`єкту оцінки суб`єкта оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_5 становить 694420 гривен. Оскільки ніякого договору про набуте майно між сторонами не було, воно належить в рівних частках кожному , тобто по Ѕ частки кожному. Досудове урегулювання даного спору неможливо, відповідач не бажає вирішувати даний спір в позасудовому порядку, тому позивачка звернулася до суду.

В судовому засіданні позивач , представник позивача підтримали позов, просили його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання подав відзив на позовну заяву ,відповідно до якого позовні вмоги визнав частково у розмірір не більше ј спірної квартири .

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

01 червня 2002 року в міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції сторони зареєстрували шлюб , актовий № 611.

Від шлюбу стоорони мають двох неповнолітніх дітей- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За період шлюбу було спільно набуте майно, шо складається з 3-х кімнатної квартири по АДРЕСА_2 (ринкова вартість станом на 09.12.2019 року згідно висновку про вартість об`єкту оцінки суб`єкта оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_5 становить 694420 гривен.

Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч.1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, що встановлено ч.1 ст.69 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 Сімейного Кодексу України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Враховуючи, що спірна квартира набута сторонами під час шлюбу, квартира є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тому виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, слід визнати за подружжям, за кожним, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. ст.57,60,61,65 ,69, 70,71 СК України, ст.372 ЦК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя - задовольнити .

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , право власності на яку, на підставі договору купівлі-продажу від 25.11.2009 року посвідченого ПНХМНО Саварінською Н.В., зареєстровано за ОСОБА_2 , реєстровий № 3121.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 3472 (три тисячі чотириста сімдесят дві ) гривен 10 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити рішення суду в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Майстренко О.М.