Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2021 Справа №607/5286/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Свергун Т.В., представника позивача Будза Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підгороднянськї сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме, на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її сестра ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала їй, як члену колгоспного двору. За життя ОСОБА_2 заповіту, щодо належної їй, як члену колгоспного двору, частини житлового будинку не склала. Позивач спадщину прийняла, інший спадкоємець чоловік померлої ОСОБА_3 , усунутий від спадкування в порядку статті 1224 ЦК України. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно, державним нотаріусом їй відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на належну спадкодавцю частину житлового будинку та відсутністю державної реєстрації права власності на неї. З цих підстав просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 березня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 21 квітня року, а протокольною ухвалою суду від 31 травня 2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 24 червня 2021 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без участі їх представника за наявними у ній матеріалами, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 72 роки в селі Домаморич Тернопільського району Тернопільської області померла баба позивача ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 17.06.1997 Домаморицькою сільською Радою народних депутатів Тернопільського району, актовий запис № 9.

На час смерті ОСОБА_4 разом з нею в будинку АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: мати позивача ОСОБА_5 , батько позивача ОСОБА_6 , сестра позивача ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 .

За життя ОСОБА_4 склала заповіт в користь своєї дочки ОСОБА_7 , однак спадкоємиця в нотаріальну контору не зверталась, після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Вказані обставини підтверджено копією заповіту від 28 травня 1997 року, посвідченого секретарем виконкому Домаморицької сільської ради, змістом постанови державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. про відмову у вчиненні, нотаріальної дії від 02 грудня 2020 року №2034/02-31.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 53 років померла мати позивача ОСОБА_7 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане 23.11.2006 Домаморицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 16.

Разом із ОСОБА_7 на час її смерті в житловому будинку АДРЕСА_1 проживали її чоловік ОСОБА_6 та дві дочки: позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що стверджується довідкою, виданою виконкомом Домаморицької сільської ради № 497 від 18 листопада 2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 61 року помер батько позивача ОСОБА_6 , про що свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_3 , видане 13 липня 2015 року Домаморицькою сільською радою Тернопільського району, актовий запис № 6.

01 квітня 2019 року Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа за № 139/2019 за заявою ОСОБА_1 , заявою №418 від 01 квітня 2019 року після смерті матері позивача ОСОБА_7 , яка в її свідоцтві про народження записана як ОСОБА_8 . Спадкоємцями, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_9 ЛМ. був чоловік померлої ОСОБА_6 та діти померлої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Крім цього, у 2019 році Тернопільською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа за № 140/2019, за заявою позивача ОСОБА_1 , заявою №419 від 01 квітня 2019 року після смерті її батька ОСОБА_6 . Спадкоємцями, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 були його діти: позивач ОСОБА_1 та сестра позивача ОСОБА_2 ., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, позивач ОСОБА_1 разом із сестрою ОСОБА_2 були спадкоємцями за законом після смерті матері та батька, оскільки прийняли спадщину в силу вимог ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України, як спадкоємці, які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 41 року в місті Тернополі померла сестра позивача ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 виданим 01 липня 2017 року Домаморицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №4.

Разом із ОСОБА_2 на час її смерті в житловому будинку АДРЕСА_1 проживали її чоловік ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ,що стверджується довідкою, виданою виконкомом Домаморицької сільської ради № 499 від 18 листопада 2019 року.

Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі №607/4296/20 від 07 серпня 2020 року, чоловіка померлої ОСОБА_3 було усунуто від спадкування в порядку статті 1224 Цивільного кодексу України.

12 жовтня 2020 року Тернопільською районною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа за №60/2020, за, заявою ОСОБА_1 №722 від 12 жовтня 2020 року після смерті ОСОБА_2 . Спадкоємицею, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 є її рідна сестра ОСОБА_1 .

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 , є єдиною спадкоємицею за законом після смерті своєї сестри ОСОБА_2 та прийняла спадщину в силу вимог ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, як спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з відомостями, викладеними у довідці Підгороднянської сільської ради Тернопільського району від 23 листопада 2020 року № 848, вбачається, що спірний житловий будинок АДРЕСА_1 має статус колгоспного двору, членами якого, станом, на 15.04.1991 року були: голова двору ОСОБА_4 , зять ОСОБА_6 , дочка ОСОБА_7 , онуки ОСОБА_10 та ОСОБА_1 .

Таким, чином, кожен із членів колгоспного двору був власником 1/5 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Згідно з даними інформаційних довідок № № 1472, 1473, 1474, 1475, виданих Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації від 10 листопада 2020 року, станом на 01 січня 2013 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 було зареєстровано лише за головою колгоспного двору ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 30 листопада 1989 року та записаного в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 59. За іншими співвласниками вказаного житлового будинку державна реєстрація права власності проведена не була. Викладені обставини підтверджено згаданими інформаційними довідками №№1472-1475 від 10.11.2020, свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 30.11.1989 та технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого станом на 10.11.2020.

02 грудня 2020 року державний нотаріус Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок та за померлою не проведена державна реєстрація права власності на вказане нерухоме майно, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 грудня 2020 року №2032/02-31.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 563 ЦК УРСР 1963 року, у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двора не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишилося, майно двору спадкується на загальних підставах.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Отже, враховуючи те, що станом на 01 липня 1990 року членами колгоспного двору були: голова двору ОСОБА_4 , зять ОСОБА_6 , дочка ОСОБА_7 , онуки ОСОБА_10 та ОСОБА_1 , то в силу ст.ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, кожному з них належали частки по 1/5 будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Судом встановлено, що спадкоємці першої черги до майна померлої ОСОБА_2 відсутні.

Статтею 1262 ЦК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Висновки суду по суті заявлених вимог.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи те, що після смерті баби позивача ОСОБА_4 , яка була власником 1/5 частини вищевказаного житлового будинку, спадщину за законом прийняла її дочка ОСОБА_7 , якій як члену колгоспного двору, також належала 1/5 частина цього ж нерухомого майна (1/5+1/5=2/5), спадкоємцями за законом після смерті якої були батько позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_10 та ОСОБА_1 (2/5:3=2/15), відповідно на момент смерті ОСОБА_6 йому, з врахуванням власної та успадкованої після дружини частки, формально належала 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , яка розподіляється в рівних частках між позивачем та її сестрою ОСОБА_2 (1/3:2=1/6), як єдиними спадкоємцями після смерті їхнього батька.

Таким чином, ОСОБА_2 з урахуванням спадщини фактично прийнятої після смерті батьків, на момент смерті належала 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (1/5 частка, належна ОСОБА_2 , як колишньому члену колгоспного двору + 2/15 частки, фактично прийнятих в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8 + 1/6 частку, фактично прийняту в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 ).

Враховуючи те, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіту щодо належного їй майна - 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 не складала, чоловік ОСОБА_2 ОСОБА_11 усунутий від спадкування в порядку ст. 1224 ЦК України, інші спадкоємці, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, відсутні, а тому позивач ОСОБА_1 успадкувала 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавець не отримав за життя правовстановлюючих документів та не провів державну реєстрацію вищевказаного житлового будинку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. ст. ст. 10, 12, 13, 81, 82, 259, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, ст. 16, 392 1223, 1261, 1270, 1273, 1274 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Підгороднянськї сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п. 15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , місце проживання: с. Домаморич Тернопільського району Тернопільської області.

Відповідач: Підгороднянська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, місцезнаходження: с. Підгородне вул. Зелена, 2 Тернопільського району Тернопільської області, .

Головуючий суддяВ. М. Позняк