Справа № 344/3140/21
Провадження № 2/344/2213/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінова О.А.,

за участю секретаря Підхомної Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), АТ «Альфа-Банк» про звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), АТ «Альфа-Банк» про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.02.2021, постановою державного виконавця Івано-Франківського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ОСОБА_2 від 15.10.2009 № 15371954 було накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 , квартиру загальною площею 51,2 м.кв. по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 9163303 від 20.10.2009. Згідно усного повідомлення Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби 17.02.2012 року виконавчий документ по якому постановою державного виконавця Івано-Франківського МУЮ про арешт майно боржника та оголошення заборони на його відчуження ОСОБА_2 від 15.10.2009 № 15371954 було накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 повернено АТ «Альфа-Банк» . Відповідно до п. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Відтак, з моменту повернення 17.02.2012 АТ «Альфа-Банк» виконавчого документа, по якому постановою державного виконавця Івано-Франківського МУЮ про арешт майно боржника та оголошення заборони на його відчуження ОСОБА_2 від 15.10.2009 № 15371954 було накладено арешт на нерухоме майно, минув встановлений п. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Зазначає, що так, як накладеним арештом порушуються права ОСОБА_1 внаслідок чого він позбавлений змоги відповідно до ст. 41 Конституції України розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, враховуючи, що з моменту повернення 17.02.2012 АТ «Альфа-Банк» виконавчого документа, минув встановлений п. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, тому слід за ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням суду зняти арешт з квартири загальною площею 51,2 м.кв., що розташована по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 накладений постановою державного виконавця Івано-Франківського МУЮ (Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби) про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ОСОБА_2 від 15.10.2009 № 15371954, реєстраційний номер обтяження 9163303 від 20.10.2009. Враховуючи наведене просить суд зняти арешт з квартири загальною площею 51,2 м.кв., що розташована по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 накладений постановою державного виконавця Івано-Франківського МУЮ (Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби) про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ОСОБА_2 від 15.10.2009 № 15371954, реєстраційний номер обтяження 9163303 від 20.10.2009.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності його представника.

Представник відповідача Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, подавши до суду письмові пояснення, в яких зазначається, що на виконанні у Івано-Франківському міському відділі державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження №15371954 з виконання виконавчого листа №6-747 від 17.07.2009 р. виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення в солідарному порядку із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - 70796,02 грн. боргу на користь ЗАТ «Альфа - Банк». 08.10.2009 року старшим державним виконавцем Семенівим М.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 15.10.2009 року старшим державним виконавцем Семенівим М.П. винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника. 17.02.2012 року старшим державним виконавцем Семенівим М.П. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану керуючись п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначає, що оскільки обставини визначені ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» не настали, то підстав для зняття арешту з майна боржника немає.

Представник відповідача - АТ «Альфа-Банк» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності, в розмірі часток 1/2 належить двохкімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно даних АСВП від 12.05.2021 року встановлено, що на виконанні Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області перебувало виконавче провадження №15371954 з виконання виконавчого листа від 17.07.2009 №6-747, виданого 06.10.2009 року Новозаводським районним судом м.Чернігова, за яким боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем ЗАТ «Альфа-Банк» про стягнення в солідарному порядку із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 70 796,02 грн. боргу на користь ЗАТ «Альфа-Банк».

Також, згідно даних АСВП від 12.05.2021 року встановлено, що 08.10.2009 року старшим державним виконавцем Семенівим М.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 15.10.2009 року старшим державним виконавцем Семенівим М.П. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 17.02.2012 року старшим державним виконавцем Семенівим М.П. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено вимогами Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29липня 2020 року у справі № 161/3171/19 (провадження № 61-2484св20).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

В даній справі, боржник ОСОБА_1 посилається на те, що на теперішній час відсутнє відкрите виконавче провадження щодо стягнення з нього на користь відповідача АТ «Альфа-Банк» заборгованості, однак арешт з майна позивача до теперішнього часу не знято, у зв`язку з чим, він позбавлений можливості розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Посилаючись на ст. 317, 319,391 ЦК України, якими передбачено право власника на власний розсуд володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном, вважає, що має право на зняття арешту з належного йому майна відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» наділяє виключним правом на звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна особу, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові.

Отже, оскільки встановлено, що позивач є боржником у справі про стягнення заборгованості, й арешт накладено державним виконавцем на його майно в порядку виконання рішення суду про стягнення заборгованості, а тому, законом для боржника встановлений інший порядок захисту їх майнових прав як сторони виконавчого провадження шляхом оскарження дій, рішень чи бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 161/3171/19 (провадження № 61-2484св20).

За таких обставин суд приходить до висновку про закриття провадження в справі, оскільки арешт накладено на майно позивача ОСОБА_1 з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому він не може виступати позивачем у даній справі і така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні.

На підставі ст.ст.255 ч.1 п.1, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), АТ «Альфа-Банк» про звільнення майна з-під арешту - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.А.Татарінова