ЄУН № 336/307/21
пр. № 2/336/1593/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

30 червня 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., за участі відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Железняка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_1 , вказавши, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 10.10.2014 року та сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наразі сторони разом не проживають, шлюбні стосунки фактично припинені, подальше подружнє життя позивач вважає неможливим, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб між сторонами. Крім того, позивач вказувала, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно та в недостатньому обсягу, має достатні доходи з різних джерел, тож просила стягнути аліменти на утримання дитни в сумі 20000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою суду від 26.01.2021 року у цивільній справі відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

16.02.2021 року відповідачем надано відзив на позов, в якому ОСОБА_1 вказав, що визнає позов в частині розірвання шлюбу. Щодо аліментів, відповідач заперечував суму щомісячного платежу, вважаючи її завищеною, оскільки відповідач має на утриманні ще одну доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої сплачує щомісячно 7000 гривень, а також має зобов?язання з надання матеріального утримання своїм батькам. Також відповідач посилався, що позивач має обов?язок з матеріального утримання спільної доньки в рівній мірі, тож, виходячи з розміру її заробітної плати, справедливим є стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 у сумі 7000 гривень щомісячно.

26.02.2021 року представником позивача подано відповідь на відзивна позовну заяву.

12.03.2021 року представником відповідача на адресу суду направлені заперечення.

15.03.2021 року представником позивача до суду направлено заяву про уточнення позовних вимог.

Судом розглядались клопотання сторін про витребування доказів, допит свідка.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, вказуючи, що фактично сторони припинили шлюбні стосунки, позивач із дитиною мешкає окремо та вважає неможливим збереження шлюбу. Щодо заявленого розміру аліментів, позивач посилалась, що доходи відповідача дозволяють йому сплачувати аліменти в сумі 20000 гривень щомісячно, адже ОСОБА_1 працює, займається підприємницькою діяльністю, а також отримує дохід від здавання в оренду нежитлових приміщень з комерційною метою, тож заявлена сума є помірною та достатньою.

В подальшому позивач направила до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, підтримуючи позовні вимоги.

Відповідач визнав позов в частині розірвання шлюбу та заперечував проти позову в частині стягнення аліментів, вказуючи, що щомісячне утримання в розмірі 7000 гривень є достатнім та втричі перевищує розмір прожиткового мінімуму для дитини. Також відповідач посилався на те, що у зв?язку з економічною ситуацією у світі доходи його від підприємницькою діяльності значною мірою знизились, при цьому позивачем не враховує, що в декларації про доходи не вказано чистого прибутку, тоді як відповідач несе значні витрати у зв?язку із здійснення підприємницької діяльності, об`єкти нерухомості не всі перебувають в оренді.

Судом за клопотанням сторін досліджені письмові докази, допитано свідка ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_5 , допитана судом за допомогою відеоконференцзв?язку, пояснила, що раніше перебувала у шлюбі з ОСОБА_1 та вони мають спільну дитину ОСОБА_4 , яка мешкає разом із свідком у США. У відповідності до укладеного договору ОСОБА_1 сплачує на утримання ОСОБА_4 7000 гривень щомісячно. Освіту ОСОБА_4 оплачує чоловік ОСОБА_5 , з яким вона наразі перебуває у шлюбі, а не відповідач.

При дослідженні письмових доказів, наданих сторонами, встановлено наступне.

10.10.2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_3 , батьками якої є сторони.

ОСОБА_2 працює провідних бухгалтером в Запорізькому медичному університеті, середній заробіток складає 12612 гривень.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, є одним із засновників ТОВ «Анастасія 2015».

Також відповідачем не заперечувався факт постійного працевлаштування у медичному закладі, а також за сумісництвом, а рівно і отримання доходів від здавання в оренду нежитлового приміщення.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником кількох об`єктів нерухомості у м. Запоріжжя та у м. Київ, як житлових, так і нежитлових, а також земельної ділянки.

Як зазначено у деклараціях ФОП ОСОБА_1 дохід від підприємницької діяльності за 2020 рік склав 4777768,27 гривень, за перший квартал 2021 року 278599,20 гривень.

ОСОБА_1 є батьком також ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також у ОСОБА_1 наявні непрацездатні за віком батьки: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , 1946 року народження.

Мати відповідача ОСОБА_7 працює.

З листопаду 2020 року щомісячно ОСОБА_1 перераховував ОСОБА_2 грошові кошти різними сумами з поміткою «на навчання ОСОБА_8 », «аліменти для ОСОБА_9 » або без зазначення призначення. Також ОСОБА_1 сплачував витрати, пов?язані з відвідуванням ОСОБА_3 дитячого садочка.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статтею 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як вказує ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

За ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки позивач вказала на неможливість примирення та подальшого проживання разом однією родиною, відповідач визнав позовні вимоги, суд вбачає підстави для задоволення позову в частині заявленої вимоги про розірвання шлюбу.

Щодо вимог про стягнення аліментів на утримання дитини суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 180, 181, 182, 183 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оцінюючи доводи позивача та заперечення відповідач, суд дійшов наступних висновків.

Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що у разі, якщо доходи одного з батьків є значно нижчими ніж доходи іншого, то це є підставою для обмеження розміру матеріального утримання на дитину того з батьків, який має більш високі доходи, в розрірі рівності обов?язків кожного з батьків щодо матеріального утримання дитини, адже навіть якщо один з батьків взагалі не має будь-яких доходів, це не позбавляє іншого від обов?язку утримання дитини. Різниця у доходах батьків дитини є нормальним явищем та не позбавляє дитину права на належне та достатнє утримання від кожного з батьків, яке пропорційне його фінансовим можливостям.

В даному випадку розмір утримання, яке належить надавати кожному з батьків, безпосередньо пов?язаний саме з його доходами, а не з доходами іншого з батьків, тож застосування принципу рівності в даному випадку є недоречним.

Також суд не погоджується з міркуваннями відповідача з приводу необхідності надання ОСОБА_3 утримання, яке є рівним тій сумі, що ОСОБА_1 перераховує на утримання першої доньки ОСОБА_4 , адже розмір утримання в даному випадку визначається відповідно до потреб конкретної дитини. При цьому ОСОБА_4 отримує матеріальне забезпечення не лише з боку ОСОБА_1 , а і від своєї матері ОСОБА_5 та чоловіка ОСОБА_5 , що слідує з показань свідка ОСОБА_10 , яка підтвердила, що витрати на освіту ОСОБА_4 несе саме її теперішній чоловік, а не батько дитини.

Отже при визначенні розміру аліментів, які належить стягнути з ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , суд виходить з того, що відповідач ОСОБА_1 постійно працевлаштований та має достатньо високу заробітну плату (про що він вказав в судовому засіданні), крім того займається підприємницькою діяльністю, має на праві власності нерухоме майно, а також отримує дохід від здавання в оренду нежитлових приміщень, тож заявлена позивачем сума аліментів у 20000 гривень помірна у порівнянні з доходами відповідача, тож суд вбачає підстави для задоволення позову в цій частині повністю.

З урахуванням положень ст. 141 СК України з відповідача також належить стягнути судовий збір на користь держави, а також і на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 10 жовтня 2014 року, актовий запис № 1088.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти в сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 січня 2021 року до досягнення повноліття ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 1200 гривень (одна тисяча двісті гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 908 гривень (дев`ятсот вісім гривень).

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає у АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

Повне судове рішення складене 12 липня 2021 року