Справа № 525/431/21
Провадження №2/525/244/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2021 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Прасол Я.В.,

секретар судових засідань - Хоменко М.М.,

з участю представника позивача - адвоката Лисенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Великобагачанської селищної ради Полтавської області про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Великобагачанського районного суду Полтавської області із позовною заявою про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її двоюрідна тітка ОСОБА_2 , останнім місцем проживання якої було АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_2 .

Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті тітки. Померла ОСОБА_2 була двоюрідною сестрою батька позивача ОСОБА_3 по лінії матері ОСОБА_4 . ОСОБА_2 була дочкою ОСОБА_2 . ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були рідними сестрами.

Документів, які підтверджують факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_2 не залишилося, а тому вона вимушена звертатися до суду для встановлення зазначеного факту.

Позивач посилається на те, що за життя з ОСОБА_2 вони підтримували тісні родинні відносини, вона допомагала тітці по господарстві, організовувала похорони її сина. ОСОБА_2 зробила заповідальне розпорядження у Великобагачанському відділенні «Ощадбанку», відповідно до якого, заповіла належні їй кошти позивачу. Заповіту на житловий будинок ОСОБА_2 не залишила.

Після смерті ОСОБА_2 позивач своєчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини через похилий вік, проблеми зі здоров`ям, також їй не було відомо про зміни у законодавстві, вона вважала, що прийняла спадщину оскільки забрала речі померлої, отримала грошовий вклад.

У позивача виникла необхідність оформити право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , вона звернулася до приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу із відповідною заявою. Приватний нотаріус Великобагачанського районного нотаріального округу Сахарова Л.І. постановою від 26.03.2021 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 , з підстав не прийняття спадщини та відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини.

Позивач вважає причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними, у зв`язку з чим просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 09 квітня 2021 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 28 квітня 2021 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду по суті, задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідків.

09.06.2021 на адресу суду надійшли письмові пояснення позивача по справі ОСОБА_1 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача, адвокат Лисенко Н.В. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача Великобагачанської селищної ради Полтавської області у судове засідання не з`явився. Від відповідача до суду надійшли клопотання про розгляд справи без участі відповідача, зазначає, що позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує (а.с. 37-38, 40, 76).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надала пояснення, що у 1991 році отримала земельну ділянку для будівництва по АДРЕСА_2 . Поруч з її земельною ділянкою проживала "тітка ОСОБА_9 . До неї часто ходила ОСОБА_1 . З ОСОБА_9 свідок спілкувалася, остання розповідала їй особисто про те, що ОСОБА_1 є її двоюрідною племінницею. Їй відомо, що у ОСОБА_9 була сестра ОСОБА_2 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 надав пояснення, що він жив по АДРЕСА_1 разом зі своїми батьками. По сусідству з ними жила ОСОБА_2 . Вони спілкувалися, його мати товаришувала з сусідкою. ОСОБА_2 залишилася сама, близьких родичів у неї не було. Єдиною родичкою її була ОСОБА_1 , яка приходилася їй двоюрідною племінницею. Про те, що ОСОБА_1 була двоюрідною племінницею ОСОБА_2 йому відомо з особистого спілкування з ОСОБА_2 та від його матері. Повідомив, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла приблизно у 2005 році, її майно забрала ОСОБА_1 , яка весь час доглядала за нею.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_16 надав пояснення, що він добре знає ОСОБА_9 , оскільки вони жили поруч. У неї з рідні була рідна сестра ОСОБА_2 . Йому достовірно відомо, що у них була двоюрідна племінниця ОСОБА_1 , дочка їхнього двоюрідного брата ОСОБА_3 .

Допитана у судовому засіданні, як свідок, позивач ОСОБА_1 , надала пояснення про те, що її баба ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були рідними сестрами. У ОСОБА_6 було дві дочки ОСОБА_2 і ОСОБА_9 , які були двоюрідними сестрами її батька ОСОБА_3 та її двоюрідними тітками, відповідно. Усі родичі на момент смерті ОСОБА_2 померли, залишилася лише вона. За життя вони спілкувалися та підтримували родинні відносини. ОСОБА_2 заповіла їй грошові кошти, які знаходилися на рахунку в «Ощадбанку», а на хату заповіту не зробила. Вона вважала, що оскільки отримала вклад у банку та забрала особисті речі померлої тітки, то фактично є власником всього майна, оскільки інших спадкоємців після смерті тітки не залишилося.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Лисенко Н.В., допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності та співставленні приходить до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25.03.2005, актовий запис №97 (а.с.6).

На час смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно. До складу спадщини, у тому числі, входить житловий будинок розташований по АДРЕСА_2 , що належав останній на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.10.1992 (а.с.9).

Відповідно до рішення Великобагачанського районного народного суду Полтавської області від 24.09.1992, яке набрало законної сили, встановлено, що ОСОБА_6 , 1923 року народження, та її сестра ОСОБА_9 , 1926 року народження, народилися в селі Устивиця, Великобагачанського району, в сім`ї ОСОБА_23 та ОСОБА_6 та є рідними сестрами (а.с.10).

Позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до посвідки про народження № НОМЕР_2 її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_26 (а.с. 46).

Згідно виписки з погосподарської книги голови двору ОСОБА_3 , до складу його сім`ї входила дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 80).

Згідно копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_28 13.02.1959, в наслідок чого змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с. 47).

Відповідно до запису акту про народження №1977 від 14.12.1951, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народився у родині ОСОБА_30 та ОСОБА_7 в селі Устивиця (а.с.72).

Відповідно до виписки з погосподарської книги голови сім`ї ОСОБА_30 , особистий рахунок № НОМЕР_3 , до складу його сім`ї входила дружина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 81,82).

ОСОБА_7 ) - народна форма канонічного імені ОСОБА_7 .

Згідно актового запису про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.73)

Згідно актового запису про смерть №3 від 02.02.1966 ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 74).

Відомості щодо ОСОБА_23 та ОСОБА_6 не збереглися (а.с. 83, 79).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Сахарової Л.І. від 02.04.2021 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало померлій ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що пропущений строк прийняття спадщини, та відсутністю документів, що підтверджують факт родинних відносин між ОСОБА_1 та її померлою двоюрідною тіткою ОСОБА_2 .

Відповідно до уточненої довідки №1866 від 14.06.2021 виданої виконавчим комітетом Великобагачанської селищної ради ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 , одна (а.с. 78).

ОСОБА_2 за життя мала грошові вклади та компенсаційні рахунки у Великобагачанському відділенні Ощадбанку №3086 та зробила заповідальне розпорядження на ім`я ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою Відділення банку (а.с. 13, 14).

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди розглядають справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Проаналізувавши всю сукупність письмових доказів у справі, разом з показаннями свідків, які узгоджуються між собою та з наявними матеріалами справи, суд вважає, що позивач довела факт того, що вона є двоюрідною племінницею ОСОБА_2 , 1923 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , про встановлення якого просить заявник, даний факт знайшов повне підтвердження в судовому засіданні і його об`єктивність не викликає в суду сумніву. Встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення так як дозволяє заявнику реалізувати своє право на спадкування після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно роз`яснень, що містяться у ч.6 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем п`ятої черги після смерті ОСОБА_2 , інших спадкоємців немає, однак до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав своєчасно не звернулася, оскільки на момент відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_8 , була людиною похилого віку, на той час їй виповнилося 68 років, мала проблеми зі здоров`ям. Їй не було відомо про зміни у законодавстві, які набрали чинності за рік до відкриття спадщини, з 01.01.2004. Вона фактично прийняла спадщину, оскільки отримала грошові вклади, згідно заповідального розпорядження померлої, забрала документи та особисті речі померлої тітки ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

З огляду на те, що позивачка є єдиним спадкоємцем за законом після померлої ОСОБА_2 , фактично прийняла спадщину після смерті останньої, враховуючи те, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, суд визнає поважними вказані позивачкою причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини, відповідно до ст. 1272 ЦК України, та вважає за необхідне визначити їй додатковий строк для звернення із такою заявою до нотаріальної контори терміном два місяці з дня набрання рішенням законної сили. При цьому, суд визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , 1923 року народження, що померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , останнім постійним місцем проживання якої було АДРЕСА_1 , як між двоюрідною племінницею та тіткою.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , 1923 року народження, останнім постійним місцем проживання якої було АДРЕСА_1 , протягом двох місяців з дня набрання законної сили цим рішенням суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін: позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , представник позивача - адвокат Лисенко Наталія Василівна, місце знаходження селище Велика Багачка, вулиця Українська, буд. 19 Полтавської області, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №248 від 26.12.1995; відповідач - Великобагачанська селищна рада Полтавської області, юридична адреса: Полтавська область, Миргородський район, селище Велика Багачка, вул. Каштанова, 20, .

Повне рішення суду складено 05.07.2021.

Суддя Я.В. Прасол