Справа № 505/2995/17
Провадження № 2/505/103/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24.06.2021 року Котовський міськрайонний суд області

в складі: головуючої - судді Павловської Г.В.

при секретарі Шевчук С.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Подільську Одеської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особи: Органу опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації Одеської області Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зміну розміру аліментів, позбавлення батьківських прав та зміну прізвища малолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути аліменти на її користь з відповідача на утримання їх спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку; позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно їх спільної малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; змінити прізвище малолітній дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з « ОСОБА_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 »; стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син ОСОБА_3 .

04.12.2015 року рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області, шлюб між ними було розірвано. У зв`язку з тим, що відповідач участі у вихованні дитини не приймав, коштів на його утримання не надавав, рішенням Котовського міськрайонного суду одеської області від 31.03.2016 року, з відповідача ОСОБА_2 на її користь було стягнуто аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з 28.01.2016 року та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У зв`язку з тим, що вступили в силу зміни до СК України, відповідно до яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, оскільки раніше стягнутий судом є меншим ніж передбачено Законом.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 будучи батьком ОСОБА_3 , жодного разу не поцікавився його життям, зокрема за які кошти матеріально утримуються та виховується дитина. Відповідач жодного разу не поцікавився де знаходяться дитина, не відвідував його, не цікавився станом здоров`я та розвитком ОСОБА_3 , тобто продовжував нехтувати своїми батьківськими обов`язками, останній раз відповідач приїжджав до дитини 09.04.2015 року. Усі обов`язки по вихованню дитини виконує вона, дитині створено всі необхідні умови для здорового, фізичного та морального розвитку, духовного збагачення, а також забезпечено належне медичне обслуговування.

У зв`язку зі зміною нею прізвища та позбавлення в майбутньому у дитини відчуття неповноцінності, враховуючи, що відповідач є біологічним батьком, але будь-якої участі у житті сина не приймає, просила змінити прізвище сину з « ОСОБА_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

09.01.2019 року суддею Павловською Г.В. справу було прийнято до свого провадження.

05.02.2019 року ухвалою суду залучено до участі у справі орган опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації Одеської області у якості третьої особи.

Ухвалою суду від 26.01.2021 року у якості третьої особи залучено до участі у справі Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Ухвалою суду від 08.04.2021 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судове засіданні позивач не з`явилась, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. Причини неявки суду невідомі. Судові повістки повернулись на адресу суду зі штемпелем Укрпошти та відміткою листоноші «Адресат відсутній» та «За закінченням терміну зберігання». Крім того, відповідач ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи шляхом виклику через офіційний веб-сайт Котовського міськрайонного суду Одеської області, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України.

Представник третьої особи, служби у справах дітей Подільської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримують повністю.

Представник третьої особи Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, надав до суду заяв про розгляд справи без представника відділу та залишили вирішення питання на розсуд суду.

У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20.08.2015 року розірвано.

Під час шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10.05.2012 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №3805.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31.03.2016 року, з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з 28.01.2016 року та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

08.06.2016 року Ладижинським МВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №505/401/16-ц, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам НОМЕР_4 від 28.08.2017 року, станом на 23.08.2017 року у відповідача заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_1 складає 7515 грн. 40коп.

Згідно ухвали Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.10.2016 року, справа № 135/1679/16-ц, за поданням державного виконавця боржника ОСОБА_2 оголошено у розшук.

Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2, від 25.10.2017 року, складений у складі голови Новоселівської сільської ради Станіславської Г.Г., директора ПРЦСССДМ Киріяк Н.П., завідуючої амбулаторії ЗПСМ с. Новоселівка Ізбедська О.Г., депутата Новоселівської сільської ради Самойленко В.Є., зазначається, що в результаті перевірки родини ОСОБА_1 комісія прийшла до висновку що для дитини створенні всі необхідні умови для нормального розвитку та навчання. ОСОБА_1 намагається забезпечувати свого сина усіма необхідними речами та їжею. Вихованням та утриманням сина займається самостійно без сторонньої допомоги, батько дитини участі у вихованні не приймає, аліменти не сплачує. ОСОБА_1 приділяє достатню увагу вихованню та навчанню сина.

Норми статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці; позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Згідно з частиною 1 статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Стаття 150 СК України встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до положень статті 155 СК України, здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пунктом другим частини першої статті 164 СК України передбачено, що батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

Згідно висновку органу опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації Одеської області №01-215/589 від 30.07.2018 року, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідає інтересам малолітнього.

В пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова № 3) роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (абзац 2 пункту 16 Постанови № 3).

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Вирішення питання про позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (Рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», § 54, § 58).

Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Позбавлення батьківських прав є виключним і надзвичайним засобом впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Судом не встановлено, що ОСОБА_2 будь-хто та/або яким-небудь чином чинив перешкоди у належному виконанні його батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини.

Оскільки відповідач проживає окремо від свого сина, останній знаходиться на повному утриманні матері, відповідач не відвідує його, не спілкується з ним, не займається його вихованням і піклуванням, не цікавиться життям дитини, не надає будь-якої, у тому числі матеріальної допомоги та не надає позивачу грошові кошти на утримання їх дитини, суд приходить до висновку, що такою бездіяльністю відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню своєї малолітньої дитини, а тому має бути позбавлений батьківських прав.

Щодо вимог про зміну розміру аліментів суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно дост. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII.

Вказаним Законом внесено зміни до ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Тобто Сімейним Кодексом України прямо передбачено збільшення мінімального розміру аліментів з 30 до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки).

Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 05 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13), яка згідно зі ст. 360-7ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З часу ухвалення Котовським міськрайонним судом Одеської області рішення від 31.03.2016 року про стягнення аліментів на дитину змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо обов`язку утримувати дитину, а тому суд вважає позов в цій частині обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ст. 148 СК України, у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

За змістом правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 15 серпня 2018 року у справі №759/3363/16-ц, тлумачення частини п`ятої статті 148СК України дозволяє зробити висновок, що при вирішенні спору між батьками щодо зміни прізвища дитини приймаються до уваги різні обставини, які мають свідчити про те, що зміна прізвища дитини відповідає її інтересам. До них відноситься: виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини; інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища дитини її інтересам. Тобто інтереси дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору щодо зміни прізвища дитини. Інтереси дитини у зміні прізвища можуть полягати у її бажанні, звичках, прив`язаності до членів її сім`ї.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання свого обов`язку з забезпечення матеріального утримання малолітнього сина, має заборгованість по сплаті аліментів, не приділяє належної уваги і турботи синові, який проживає та виховується позивачкою, не цікавиться життям дитини, останній раз бачився з дитиною 09.04.2015 року, враховуючи наведене, суд, розглядаючи справу на підставі наданих позивачем доказів, приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову в частині зміни прізвища дитини.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 148, 150, 164 ч.1 п.2, 165, СК України, ст.ст. 81, 89, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особи: Орган опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації Одеської області, Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зміну розміру аліментів, позбавлення батьківських прав та зміну прізвища малолітньої дитини - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та мешканця м. Ладижин Вінницької області, батьківських прав відносно його малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про народження №3805 від 10.05.2012 року, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Змінити прізвище дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з « ОСОБА_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Зобов`язати Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни в актовий запис №3805 від 10.05.2012 року, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про реєстрацію народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де прізвище дитини зазначити як « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31.03.2016 року по справі № 505/401/16-ц провадження 2/505/496/2016 року та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ІПН НОМЕР_3 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення сином повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ІПН НОМЕР_3 судовий збір у розмірі 640 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Су д д я Г.В.Павловська

Повне судове рішення складено 24.06.2021 року