Провадження №2/932/1580/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«18» червня 2021 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.,

за участю секретаря: Мудраченко Д.О.

представника позивача: Пугача А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мета Оіл», третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Приватне підприємство «Аеліта» про стягнення сум матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська 02.11.2018 надійшов вищезазначений позов в якому позивач просить суд стягнути із ТОВ «Мета Оіл» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 73 954,74 грн. та 25 000 грн. моральної шкоди.

Доводи сторін спору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, що він заправляв свій транспортний засіб (далі ТЗ) на автозаправних стадіях, належних ТОВ «Мета Оіл». Влітку 2018 позивач помітив сторонній шум у двигуні та, з метою з`ясування причин, звернувся до ПП «Аеліта». За результатами аналізу палива, відібраного із паливного баку ТЗ встановлено його невідповідність вимогам та нормам. За рекламаційним актом встановлено, що несправність ТЗ не є виробничим недоліком, а виникла в результаті використання неякісного палива. За висновком експертного дослідження несправність двигуна виникла від використання від час експлуатації палива, яке за своїми складовими не відповідає вимогам висунутим до нього. В результаті позивачу завдано матеріальної шкоди на суму 73 954,74 грн. та моральної шкоди в сумі 25 000 грн.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву доводи якого зводяться до: відсутності доказів, що саме паливо стало підставою для поломки двигуна; належної якості відчужуваного відповідачем палива; не повідомлення відповідача про поломку двигуна, відбір проб пального. Відповідач просив в задоволенні позову відмовити.

Третя особа заперечень не надала.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовільнити у повному обсязі, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи явку представника в судове засідання не забезпечив.

Від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

Встановлені судом обставини.

Позивачу на праві власності належить ТЗ «Hyundai Tucson» номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Реєстрація ТЗ відбулася 24.02.2017.

Позивачем надано виписку по витратам АТ КБ «Приватбанк» із якою вбачається наявність банківських операцій із рахунку позивача за операціями АЗС: SKY AZS6, Dnipr у різні дати за період з 14.07.2017 по 10.06.2018.

Із рекламаційного акту від 03.07.2018 вбачається звернення позивача до ПП «Аеліта» із скаргою збільшена витрата оливи двигуна.

Згідно висновку паспорта якості ТОВ «ВЦ ПММ» від 09.07.2018 за N154 за вмістом сірки та вмістом ароматичних амінів зразок, відібраний з паливного баку ТЗ позивача, не відповідає вимогам ДСТУ 7687:2015 до бензину автомобільного А-95-Євро5-E5.

Згідно висновків рекламаційного акта від 09.07.2018, який ґрунтується на висновках вказаного паспорту якості, заявлена власником несправність автомобіля не є виробничим недоліком (дефектом). Зазначена несправність автомобіля виникла в результаті використання в ТЗ не якісного палива і не підлягає усуненню за рахунок гарантійних зобов`язань.

Згідно рахунку, виставленого ПП «Аеліта» від 22.08.2018 №2445 вартість ремонту ТЗ становить 71 845,14 грн.

За висновками експертного дослідження, проведеного Дніпропетровським НДЕКЦ від 22.10.2018 №6/10.2/74 несправність двигуна ТЗ позивача виникла від використання підчас експлуатації палива, яке за своїми складовими не відповідає вимогам, висунутим до нього.

За проведення експертизи позивачем сплачено 2 109,60 грн., що підтверджується рахунком та квитанцією.

Відповідачем долучено копії сертифікату відповідності на бензин А-95-Євро5-Е5 терміном дії з 01.09.2016 по 31.08.2018.

Застосовані норми законодавства.

У відповідності до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч.1). Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п.1 ч.2). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2).

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч.1). Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (п.3 ч.2).

Згідно приписів ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Згідно п.14 ст.8 вказаного закону вимоги споживача, передбачені цією статтею (в т.ч. й відшкодування збитків у зв`язку із спродажем товару неналежної якості), не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника.

Відповідно до ст.17 вказаного закону у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку.

За приписами ст. Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції, відповідає її виробник (ч.1). У разі коли виробник продукції не може бути встановлений, кожний її постачальник (продавець) відповідно до цього Закону несе відповідальність як виробник, якщо він протягом 30 днів не повідомить потерпілому найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила йому цю продукцію. Дія зазначеної норми поширюється також на продукцію, ввезену на митну територію України, якщо на ній не вказані найменування та місцезнаходження особи, зазначеної в частині другій цієї статті, навіть якщо на цій продукції вказано найменування її виробника (ч.3).

Єдиний порядок організації та проведення робіт, пов`язаних з контролюванням якості товарної нафти та нафтопродуктів (бензину) під час їх приймання, зберігання, транспортування та відпуску врегульований Інструкцію з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція), яку затверджено наказом Міністерства палива та енергетики України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 4 червня 2007 p. N 271/121 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 4 липня 2007 р. за N 762/14029.

Відповідно до п. 4.2.1 Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів проби повинні відбиратись під час приймання, зберігання, відпуску нафти та/або нафтопродуктів і в усіх інших випадках, коли необхідно визначити їх якість в обсязі приймально-здавальних, контрольних, повних випробувань або за окремими показниками якості. Підготовку посуду, пробовідбірників і відбирання проб нафти та/або нафтопродуктів необхідно здійснювати, дотримуючись вимог ДСТУ 4488.

У залежності від призначення проби нафти та нафтопродуктів поділяються на: точкові, сукупні, контрольні, арбітражні і донні (п. 4.2.2 Інструкції).

Відповідно до пункту 4.1.2 вказаної інструкції контрольні випробування нафти та/або нафтопродуктів проводяться: після зливання з транспортних засобів; під час надходження нафти нафтопроводом, а нафтопродуктів магістральним нафтопродуктопроводом до резервуарів підприємств; після перекачування нафтопродуктів нафтопродуктопроводом у межах складу; у разі тривалого зберігання (шість місяців і більше) бензину - не менше одного разу на шість місяців, інших нафтопродуктів (крім нафтопродуктів, що надійшли в запаяній тарі та іншій герметичній упаковці) - не менше одного разу на рік; у пробах, відібраних з транспортних засобів, - не пізніше 24 годин після відбирання проб з транспортних засобів.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 вказаної статті).

Висновки суду.

Позивач довів факт поломки двигуна транспортного засобу.

Суд звертає увагу, що для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Аналогічними є підстави для відповідальності за завдану моральну шкоду.

Проте, позивач звернувся із скаргою щодо роботи двигуна до третьої особи 03.07.2018, проби пального із баку ТЗ відібрано 05.07.2018, експертизу проведено 22.10.2018, позов подано до суду 02.11.2018.

При цьому визначальним суд вважає ту обставину, що позивач не звернувся до відповідача із відповідною вимогою/претензією у порядку визначеному законодавством, що виключило можливість для відповідача провести дослідження якості палива на автозаправній станції, взяти участь у відборі зразків палива із паливного баку ТЗ. Виключено можливість також порівняти такі зразки, щоб однозначно ствердити, що у паливному баку перебувало пальне, реалізоване відповідачем.

Долучені докази не дають змоги дійти однозначного висновку, що ТЗ позивача заправлявся виключно на заправних станціях відповідача, долучені докази не містять відомостей про конкретний продукт, який було придбано позивачем (зокрема не вказано про купівлю саме бензинку А95, а не скажімо бензину із меншим октановим числом, яке не відповідає рекомендаціям заводу виробника) та не виключають можливість перебування в баку позивача іншого пального.

Крім того, висновок експерта що причиною поломки двигуна є неякісне паливо (зокрема згоряння палива з моторним мастилом) ґрунтуються на припущенні дотримання встановленої періодичності обслуговування двигуна, чого підчас розгляду справи не встановлено, якість мастила не перевірено.

Викладене не дає підстав однозначно встановити, що причиною несправності двигуна ТЗ позивача є паливо, придбане у відповідача. Тобто твердження позивача із цього приводу можна визначити виключно як припущення.

Додатково суд звертає увагу на відсутність жодного доказу на понесення позивачем моральної шкоди, що є додатковою підставою для відмови у позові у цій частині.

З огляду на недоведеність позивачем протиправної поведінки відповідача та причинного зв`язку між діями відповідача та завданими збитками, позов не може бути задоволеним.

Керуючись ст.ст.12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України суд -

У Х В А Л И В:

У позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мета Оіл», третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Приватне підприємство «Аеліта», про стягнення сум матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення суду складено та проголошено 25.06.2021 о 08-05 годині.

Суддя: В.І.Цитульський