Справа №752/5932/19
Провадження № 2/752/880/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.05.2021 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Оджубейської Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідачів Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.06.2018 року сталася ДТП між транспортними засобами Шкода Октавія д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача та ДЕО Ланос д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 17.01.2019 року у справі №663/2975/18, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» згідно Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АМ/1400878.

Згідно звіту про оцінку КТЗ №02-22/08 від 22.08.2018 року, виготовленого на замовлення СК «Уніка», вартість матеріальної шкоди спричиненої позивачу на дату оцінки складає 200 748,24 грн. Додатково позивач поніс витрати на транспортування транспортного засобу у сумі 10 000 грн. та витрати на лікування у сумі 25 000 грн, які останній просить стягнути з відповідачів. Також позивач, керуючись висновком психологічної експретизи від 12.10.2018 року №313/10/2018, просить стягнути моральну шкоду у розмірі 150 000 грн. та 10 500 грн. витрати на проведення зазначеної психологічної експертизи.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.03.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Надано відповідачам тридцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідачі скористалися своїм правом та направили суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

Відповідач - ОСОБА_2 , зазначив що заперечує проти задоволення вимог, посилаючись на порушення порядку проведення експертизи та оцінки пошкодженого транспортного засобу, оскільки він не був повідомлений про місце та час проведення огляду, а отже вважає що сума матеріальної шкоди не відповідає дійсності. Заперечує також вимогу про стягнення моральної шкоди з огляду на її необґрунтованість..

Відповідач - ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки Страховою компанією було сплачено страхове відшкодування у розмірі 93 968,00 гривень, про що було між сторонами підписано 23.06.2019 року акт узгодження розміру страхового відшкодування №00264594, де вказано що сума страхового відшкодування є остаточною.

В ході підготовчого провадження позивачем було зменшено розмір позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди до 81 780 гривень, у зв`язку з добровільним погашенням Страховою компанією страхового відшкодування у сумі 93 968 грн. та реалізації залишків від автомобіля за 25 000 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 30.11.2020 року підготовче провадження закрите. Справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, 30.06.2018 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Шкода Октавія д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та ДЕО Ланос д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 17.01.2019 року у справі №663/2975/18, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_2 , 30.06.2018 р. близько 18 год. 50 хв, керуючи технічно-справним автомобілем Део Ланос д.н. НОМЕР_2 , рухаючись по автодорозі з боку смт.Лазурне в бік м.Скадовська Херсонської області, не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, зневажив безпекою дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не обрав безпечну швидкість руху та дистанцію, при виявленні небезпеки для руху у вигляді нерухомого автомобіля ВАЗ д.н. НОМЕР_3 із причепом реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_3 , негайних та своєчасних мір до зменшення швидкості не прийняв, а продовжуючи рух не переконався в безпечності зміни напрямку руху, чим порушив вимоги п.2.3.б, 10.1, 11.3, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України та, об`їжджаючи нерухомий транспортний засіб виїхав на смугу зустрічного руху, та допустив зіткнення з автомобілем Шкода Октавія А5 д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті чого водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 100/К-к від 10.07.2018 р. у ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження, які за критерієм тривалості розладу здоров`я відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Вказані наслідки знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з грубим порушенням зі сторони водія ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом.

Згідно ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Шкода» д.н. НОМЕР_5 була застрахована в ТДВ «Експрес страхування» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7390349. Ліміт відповідальності Страховика відповідно до Полісу за шкоду, завдану майну третіх осіб, встановлено 50000 гривень.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

На підставі ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

На підставі ст.36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна

Відповідно до ст.12 зазначеного Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи,

розрахованої за правилами цього підпункту.

Як встановлено судом, відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» згідно Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АМ/1400878. Ліміт відповідальності Страховика за договором становить 100000 гривень, франшиза становить 1000 гривень..

Згідно Звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 02-22/08, складеного на замовлення ПрАТ «СК «Уніка» вартість відновлювального ремонту автомобіля Шкода Октавія д.н. НОМЕР_1 становить 255172,80 гривень, а вартість транспортного засобу становить 200748,24 гривні.

Тобто, автомобіль позивача в розумінні спеціального Закону є фізично знищеним, а проведення відновлювального ремонту є економічно необґрунтованим.

Відповідно до акту узгодження розміру страхового відшкодування №00264594 від 23.06.2019 року Страхова компанія «Уніка» виплатила страхове відшкодування у розмірі 93 968,00 грн., де зазначено що вказана сума страхового відшкодування є остаточною.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення додаткових сум відшкодування з СК «Уніка» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, оскільки підписавши акт узгодження розміру страхового відшкодування позивач добровільно відмовився від отримання інших сум, погодивши остаточний розмір шкоди.

Також не підлягають задоволенню вимоги позивача, заявлені до ПрАТ «СК «Уніка» про відшкодування витрат на лікування в розмірі 5000 гривень з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 24.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст.80 ЦПК України Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження витрат на лікування, з огляду на що такі витрати не підлягають відшкодуванню.

Враховуючи встановлені судом обставини вимоги позивача до ПрАТ «СК «Уніка» не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як встановлено в ході судового розгляду позивач отримав суму страхового відшкодування в розмірі 93968 гривень, що не заперечувалось сторонами.

Крім того, як встановлено судом, позивач реалізував залишки пошкодженого транспортного засобу за 25000 гривень, що стало підставою для зменшення ним розміру позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу.

Враховуючи суму страхового відшкодування, що отримав позивач, розмір відшкодування, яке він отримав в зв`язку з реалізацією транспортного засобу, беручи до уваги розмір завданих збитків, визначених відповідно до Звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 02-22/08, розмір ліміту відповідальності Страховика, розмір франшизи, яка не була сплачена Страховою компанією, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_2 матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу в сумі 74 748,24 грн. (200748,24 грн.-100000 грн.-25000грн.+1000 грн.).

Не підлягають задоволенню вимоги позивача про вілшкодування відповідачем ОСОБА_2 витрат на лікування у розмірі 25 000 грн., в звязку з відсутністю в матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження таких витрат.

Звертаючись до суду позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 150000 гривень зазначаючи, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження, в результаті яких зазнав фізичного болю та страждань, відповідач не надав будь-якої допомоги, через отримані пошкодження змінився його спосіб життя, він перебував на лікуванні, був позбавлений можливості самостійно займатись повсякденними справами, оскільки він є особою тимчасово переселено з окупованих територій і має певні фінансові труднощі, він вимушений був докладати додаткових зусиль для відшукання коштів на лікування. Крім того, позивач зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної під час якої в автомобілі знаходились неповнолітня дитина та дружина вони зазнали тілесних ушкоджень, пережили стрес.

Відповідно до роз"яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Приписами статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При з`ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

В даному випадку, судом встановлено факт завдання позивачу моральної шкоди внаслідок завдання йому фізичного болю і страждань з огляду на отримані тілесні ушкодження, пережитий стрес, пошкодження майна, що призвело до зміни способу життя та необхідності прикладати додаткові зусилля для відновлення свого порушеного права протягом тривалого часу.

Відповідно до висновку психологічної експертизи від 12.10.2018 р. № 313/10/2018, яка була проведена на замовлення позивача, експерт прийшов до висновку, що досліджувана ситуація призвела до негативної зміни життя позивача. В результаті дій заподіювача шкоди був порушений стан здоров`я, психологічний стан та соціальне функціонування позивача. Він продовжує тяжко переживати події, які досліджуються. Моральні страждання, які йому були завдані, знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з обставинами ДТП, яка досліджувалась. Згідно висновку експерта попередній орієнтовний розмір грошового еквіваленту моральних страждань, спричинених ОСОБА_1 відповідає заявленим вимогам в сумі 150000 гривень.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу, суд вважає доведеним розмір моральної шкоди в сумі 50000 гривень, який є співмірним із завданими збитками і відповідає принципу справедливості та розумності.

Висновок експерта не може мати для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюється в сукупності з іншими доказами, наданими суду.

Суд враховує, що як при зверненні до суду, так і при проведенні психологічної експертизи позивач посилався не лише на факти перенесеного ним стресу та отриманих ним тілесних ушкоджень, а і враховував ті переживання та страждання, які були завдані його дитині та дружині, що знаходились в автомобілі під час дорожньо-транспортної пригоди.

Однак, позивач звернувся до суду лише в своїх інтересах, а отже суд не може враховувати ступінь перенесених переживань членами сім`ї позивача при визначенні розміру моральної шкоди.

На підставі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

З огляду на викладене, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 50000 гривень.

В іншій частині вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди не є доведеними.

Крім того, судом встановлено, що для відновлення порушеного права позивач поніс витрати на проведення експертного психологічного дослідження для визначення розміру моральної шкоди і такі витрати склали 10500 гривень. Зазначені витрат пов`язані з наслідками дорожньо-транспортної пригоди та захистом прав позивача, а отже підлягають відшкодуванню.

Оскільки моральна шкода підлягає стягненню з особи, яка завдала таку шкоду, витрати за проведення експертного дослідження підлягають стягненню також з відповідача ОСОБА_2 .

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача понесені ним судові витрати, пропорційно до задоволених вимог

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду, пов`яз ану з пошкодженням транспортного засобу в розмірі 74748 гривень 24 копійки, 10500 гривень - вартість проведеного психологічного дослідження, моральну шкоду в розмірі 50000 гривень, судовий збір в розмірі 1260 гривень 07 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя