01.07.2021 Справа № 756/7157/21
Справа ун. № 756/7157/21
пр.№2/756/4506/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021року Оболонський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді - Луценко О.М.

при секретарі - Скаковській К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, вселення та визначення порядку користування майном, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулися до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, вселення та визначення порядку користування майном, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є власником 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про спадщину за законом від 04.08.2009 року, складається з двох кімнат площею20,2кв.м. та 10,7кв.м.та має загальну площу 46,40кв.м. Позивач не проживає у спірній квартирі, оскільки відповідач йому постійно чинить у цьому перешкоди, що полягають у зміні замків на вхідних дверях, недопущенні у квартири, що стало підставою для неодноразових звернень до поліції. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20.03.2012р. усунуто перешкоди ОСОБА_1 у користуванні власністю, а саме 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 ; вселено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1 ; зобов`язано ОСОБА_2 надати ключі від квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , яка є законним представником неповнолітнього ОСОБА_1 . На даний час між мешканцями квартири не визначений порядок користування квартирою, оскільки відповідач постійно чинить перешкоди позивачу у користуванні квартирою. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просять суд усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідача надати позивачу ключі від квартири АДРЕСА_1 ; встановити порядок користування спірною квартирою АДРЕСА_1 , виділивши позивачу кімнату площею 20,2 кв.м., а відповідачу - кімнату площею 10,7 кв.м., інші приміщення квартири залишити у загальному користуванні.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності і не заперечував проти ухвалення рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, явку представника не забезпечив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що спірним жилим приміщенням є квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.08.2009р. виданого державним нотаріусом двадцять першою київською державної нотаріальної контори Зубченко Л.С., квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 2/3 частини квартири та ОСОБА_2 1/3 частина квартири( а.с.6).

Як встановлено судом, позивач не проживає у спірній квартирі.

Останнім часом відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні квартирою, змінив замки на вхідних дверях, не впускає його до квартири, що підтверджується належними письмовими доказами.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20.03.2012р. усунуто перешкоди ОСОБА_1 у користуванні власністю, а саме 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 ; вселено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1 ; зобов`язано ОСОБА_2 надати ключі від квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , яка є законним представником неповнолітнього ОСОБА_1 ( а.с.14).

Відповідно до технічного паспорту вказана квартира складається з двох кімнат, житловою площею 29,20 кв.м., перша кімната - 20,2 кв.м., друга кімната - 10,7 кв.м., кухня - 6,8 кв.м., вбиральня - 1,0 кв.м., ванна кімната - 2,0 кв.м., коридор - 4,8 кв.м. (а.с. 8).

Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Власникові, згідно із ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно із ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником майна.

Право користування є складовою частиною права власності на майно та припиняється автоматично з припиненням права власності.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Виходячи з наведених вище норм діючого законодавства, право власності позивача на частину квартиру, що включає право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, виникло після реєстрації цього права у встановленому законом порядку.

Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов"язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов"язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою.

Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, а також те, що власник має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, відповідач створює позивачу перешкоди у здійсненні нини свого права користування та розпорядження своїм нерухомим майном та позбавляє можливості використовувати квартиру за власником розсудом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, відповідач змінив замки в квартирі, чинить позивачу перешкоди в користуванні квартирою, не має можливості користуватись спірною квартирою.

За приписами ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

За правилами ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Пленум Верховного Суду України в п.14 постанови від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» роз`яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Згідно з висновком Верховного Суду України у постанові від 3 квітня 2013 р. у справі N 6-12цс13 норма ст. 358 ЦК України регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються на об`єкт самостійної власності кожного з них.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно зі ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, квартира АДРЕСА_1 є спільною частковою власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Житлова площа спірної квартири складає 29,20 кв.м. Позивач просить виділити йому в користування кімнату площею 20,2 кв.м, а відповідачу надати кімнату - 10,7 кв.м.

За таких обставин, суд доходить висновку про задоволення позову та вирішує встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_1 в користування кімнату площею 20,2 кв.м., та виділивши відповідачу ОСОБА_2 у користування кімнату площею 10,7 кв.м., залишивши у спільному користуванні кухня - 6,8 кв.м., вбиральня - 1,0 кв.м., ванна кімната - 2,0 кв.м., коридор - 4,8 кв.м.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності , суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки порушені житлові права і підлягають захисту.

Відповідно до ст..141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачів сплачений судовий збір по 2724,00грн.

На підставі викладеного, керуючись 12, 81, 137, 141, 263-265, 354 ЦПК України, Конституцією України, ст. 317, 319, 391 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, вселення та визначення порядку користування майном - задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 ключі від квартири АДРЕСА_1 .

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_1 в користування кімнату площею 20,2 кв.м., та виділивши відповідачу ОСОБА_2 у користування кімнату площею 10,7 кв.м., залишивши у спільному користуванні кухню - 6,8 кв.м., вбиральня - 1,0 кв.м., ванна кімната - 2,0 кв.м., коридор - 4,8 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 2724,00гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано Київському апеляційному суду, через Оболонський районний суд м. Києва протягом 30 днів, з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів після отримання копії рішення стороною, яка не була присутня при його оголошені.

Суддя: О.М. Луценко