ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 березня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/6600/20

Головуючий у першій інстанції Логвіна Т. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/307/21

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової плати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бечка Є.М.,

суддів Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за апеляційною скаргою Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 24 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації про скасування дисциплінарного стягнення,

дата та місце ухвалення судом першої інстанції рішення 24 листопада 2020 року м.Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центру СПРД Служби у справах дітей Чернігівської ОДА про скасування наказу про притягнення його до дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Позовна заява мотивована тим, що він працює вихователем Центру соціально-психологічної реабілітації дітей с.Хмільниця та наказом від 03 серпня 2020 року йому було оголошено догану.

ОСОБА_1 вважає, що оголошена йому доган є незаконною, оскільки в порушення ст.252 КЗпП України відповідачем не отримано попередню згоду виборного профспілкового органу, членом якого він є.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 24 листопада 2020 року задоволено позов ОСОБА_1 , скасовано наказ Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації від 03 серпня 2020 року №02-02/25, про оголошення догани ОСОБА_1 , вихователю Центру.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до інформації Первинної профспілкової організації ЦСПРД Служби у справах дітей Чернігівської ОДА, ОСОБА_1 станом на 05 серпня 2020 року займає посаду заступника голови первинної профспілкової організації Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації. Головою даної первинної профспілкової організації надана відповідь, що директор центру соціально - психологічної реабілітації дітей чи інші особи з адміністрації центру до первинної профспілкової організації з питання притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не звертались, що свідчить про порушення його права, передбаченого ст.252 КЗпП України.

Не погоджуючись з вказаним рішення директорка Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей ЧОДА ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що поза увагою суду першої інстанції залишилась та обставина, що ОСОБА_1 оскаржуючи наказ про догану не заперечує самого факту порушення ним службових обов`язків по збереженню життя та здоров`я дитини та результати службової перевірки по даному факту, а фактично посилається лише на відсутність погодження оголошення догани з первинною профспілковою організацією. Не звернув увагу суд і на те, що під час проведення перевірки до уваги були взяті норми КЗпП України, а також інформацію викладену у листі Чернігівського районного відділу поліції від 21 червня 2020 року за результатами досудового слідства відносно вихователів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за аналогічними подіями, що мали місце у 2018 році. При цьому при проведенні службової перевірки ОСОБА_1 не ставив до відома відповідача, що він перебуває на виборній посаді первинної профспілкової організації.

Водночас сторона відповідача заперечує членство позивача в профспілковій організації, оскільки з його заробітної плати не проводяться відрахування профспілкових внесків; первинна профспілкова організація Центру СПРД Служби у справах дітей ЧОДА, засновником якої є ОСОБА_4 , на обліку в обласній організації Профспілки працівників державних установ не перебуває; юридична підстава для існування первинної профспілкової організації центру СПРД Служби у справах дітей ЧОДА з 08 квітня 2016 року відсутня.

Особа, яка подає апеляційну скаргу зазначає, що профспілкова організації центру не існує юридично і фактично, ОСОБА_1 не перебуває на виборній профспілковій посаді, а отже підстав у відповідача погоджувати притягнення до дисциплінарної відповідальності обов`язку не було.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін. Позивач зазначає, що прийняте судом рішення є обґрунтованим, адже в порушення Типового положення про центри соціально-психологічної реабілітації дітей, де визначено, що в групах зараховується не більше як 10 дітей, в Центрі СПРД Служби у справах дітей ЧОДА в групі на 15 липня 2020 року було 12 вихованців, що й призвело до ситуації, при якій він деякий час не міг контролювати всіх вихованців; посилання відповідача на кримінальне провадження стосовно нього та ОСОБА_3 , яке закрите, є безглуздим; первинна профспілкова організація, до якої він входить, створена в квітні 2012 року, про що було повідомлено керівництво Центру та необхідності інформувати про це кожне наступне керівництво немає; контроль за сплатою профспілкових внесків не входить до компетенції головного бухгалтера Центру та є внутрішньою справою профспілки; профспілка до якої він входить є окремою юридичною особою, яка утворена на установчих зборах за участі п`яти осіб та діє на підставі власного Статуту, а звільнення з Центру не тягне за собою виходу з профспілки.

Від Центру СПРД служби у справах дітей Чернігівської ОДА надійшли заперечення на відзив. Відповідач вважає, що оскільки з заробітної платі ОСОБА_1 не вираховуються профспілкові внески, тому в силу ст.32 Статуту має бути виключеним з профспілки. Також на думку відповідач, в порушення п.4.8 Статуту ОСОБА_1 має бути виключений оскільки своїми діями завдає шкоди репутації профспілки та не сплачує членські внески. Відповідач вказує, що комітет профспілки обирається зборами на термін 2 роки, а матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 було переобрано після 2012 року до комітету.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України, справа за апеляційною скаргою Центру СПРД служби у справах дітей Чернігівської ОДА на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 24 листопада 2020 року, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Учасники справи повідомлені про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) сторін, у встановленому законом порядку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву та заперечень на відзив апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з Центром соціально-психологічної реабілітації дітей, зокрема наказом від 25 грудня 2006 року №59/01 призначений на посаду вихователя з 18 грудня 2006 року з посадовим окладом згідно штатного розпису та встановлено надбавку в розмірі 10% від посадового окладу за напруженість у роботі з випробувальним терміном 6 місяців (а.с.28).

Посадовою інструкцією вихователя ЦСПРД, затвердженою директором Центру 08 серпня 2019 року визначені права і обов`язки вихователів Центру (а.с.29-30).

Наказом по Центру СПРД служби у справах дітей облдержаміністрації від 16 липня 2020 року, відповідно до доповідних записок медичної сестри Центру ОСОБА_5 та чергового з режиму ОСОБА_6 , усного звернення вихованця ОСОБА_7 , з метою ретельного і всебічного вивчення питання вирішено провести службову перевірку щодо вказаних у доповідних записках фактів для чого створено комісію (а.с.31).

За результатами перевірки комісією складено висновок від 20 липня 2020 року, якою встановлено, що 15 липня 2020 року на зміні з групою хлопців перебував ОСОБА_1 . Після денного відпочинку вихованців відповідно до режиму дня мала бути прогулянка на свіжому повітрі. Проте за фактом вихованці мали вільний час і проводили його за своїми інтересами: перегляд фільмів, складання пазлів, читання літератури, малювання. Вихователь ОСОБА_1 переважну більшість часу знаходився у кімнаті для занять з частиною вихованців і не помітив конфлікту між молодшими вихованцями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Після вечері, біля 18.15 вихователь продовжив з кількома вихованцями перегляд фільму у кімнаті для занять, в той час як більшість вихованців перебувала у спільній кімнаті молодшої групи хлопців без контролю з боку вихователя. Через підбурювання з боку старших хлопців продовжився конфлікт між ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , який переріс у бійку, в ході якої діти отримали фізичні ушкодження. З боку вихователя жодної реакції на конфлікт не було, про дану ситуацію, відповідно до його ж пояснення, він дізнався від директора Центру наступного дня. Комісія встановила, що вихователь ОСОБА_1 під час роботи з дітьми порушував трудову дисципліну та не дотримувався вимог Посадової інструкції (а.с.32).

ОСОБА_1 по даному факту надав пояснювальні записки 18 липня 2020 року, в одній з яких визнав, що дана ситуація виникла з його вини (а.с.33, 34).

Наказом від 03 серпня 2020 року №02-02/25 по даному факту за порушення вимог Посадової інструкції ОСОБА_1 оголошено догану (а.с.7-8).

З копії Виписки з єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що 24 квітня 2012 року зареєстровано первинну профспілкову організацію Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації (а.с.49).

Згідно довідки первинної профспілкової організації ЦСПРД ССД Чернігівської ОДА, ОСОБА_1 станом на 05 серпня 2020 року займав посаду заступника голови первинної профспілкової організації (а.с.6).

ОСОБА_1 04 серпня 2020 року звернувся до голови первинної профспілкової організації ЦСПРД ССД Чернігівської ОДА Сурмай Т.С. про повідомлення його, чи звертались до профспілки керівництво Центру з приводу притягнення його до дисциплінарної відповідальності (а.с.4) та отримав відповідь, що станом на 05 серпня 2020 року ніхто не звертався з приводу притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності (а.с.5).

Також вбачається, що існує Первинна профспілкова організація Центру соціально-психологічної реабілітації дітей с.Хмільниця, згідно довідки якої ОСОБА_1 не є членом даної профспілки (а.с.57). На запит директора Центру надано кількісний склад Первинної профспілки станом на 12 жовтня 2020 року до складу якої не входить позивач. Голова профспілки ОСОБА_11 (а.с.55, 56).

Згідно довідки головного бухгалтера Центру вбачається, що членські внески до Первинної профспілкової організації Центру СПРД ССД Чернігівської ОДА протягом 2020 року не перераховувались. Утримання з заробітної плати членських внесків з ОСОБА_4 (уповноваженої особи організації) були припинені з 01 грудня 2017 року на підставі заяви. Утримання з заробітної плати членських внесків з ОСОБА_1 були припинені з березня 2012 року (а.с.37).

Також матеріали справи містять лист начальника слідчого відділу Чернігівського РВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській обл. від 04 червня 2020 року з якого вбачається, що кримінальне провадження №0001131 від 09 листопада 2018 року закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с.35); копія листа Служби у справах дітей Чернігівської ОДА від 26 квітня 2012 року на звернення ОСОБА_1 щодо проходження безоплатних профілактичних оглядів (а.с.50-51); копія рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 квітня 2012 року, яким задоволено позов ОСОБА_1 та скасовано наказ №15/02 від 15 березня 2012 року директора ЦСПРД ССД Чернігівської ОДА про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани (а.с.46-48); копію журналу ізолятора, ізоляційної кімнати (а.с.58-59).

До апеляційної скарги відповідачем надано копію листа Чернігівської обласної організації профспілки працівників державних установ України від 29 вересня 2020 року №62 згідно якого первинна профспілкова організація Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Чернігівської ОДА, засновником якої є ОСОБА_4 , на обліку в обласній організації Профспілки працівників державних установ не перебуває (а.с.77).

Листом Федерації профспілкових організацій Чернігівської області від 27 жовтня 2020 року №88/04 надано роз`яснення щодо формування профспілок та їх діяльності та зазначено, що юридична підстава для існування первинної профспілкової організації Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Чернігівської ОДА з 08 квітня 2016 року відсутня (а.с.78-80).

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 подано до відзиву копію Протоколу №1 установчих зборів первинної профспілкової організації Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Чернігівської ОДА від 31 березня 2012 року (а.с.95-96), копію статуту даної профспілки, зареєстрованої Чернігівським районним управлінням юстиції (а.с.97-108), копію свідоцтва про легалізацію профспілки (а.с.109), копію виписки з єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААВ №226545 (а.с.110) та довідку з єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України (а.с.111).

Порушення прав підлягає судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Такий підхід відповідає й ідеям, закріпленим статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на ефективний засіб юридичного захисту. У розвиток положень цієї статті Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях також наголошує на необхідності оцінки ефективності обраного зацікавленою особою способу захисту. Зокрема, у пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. У пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини від 5 квітня 2005 року у справі «Афанасьєв проти України» (заява № 38722/02) суд зазначає, що засіб захисту, котрий вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним», як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Частиною першою статті 147 КЗпП України визначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана.

Згідно ч.1 ст.148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Відповідно до ч.2 ст.252 КЗпП України, ч.2 ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

Відповідно до ч.6 ст.39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору з працівником має бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у такій згоді, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

Судом першої інстанції належним чином перевірені зібрані у справі докази та встановлено, що роботодавець не звертався до профспілкової організації з питанням притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 за проступок, тож прийшов до правильного висновку про скасування наказу.

Доводи апеляційної скарги з приводу відсутності заперечення ОСОБА_1 факту порушення ним службових обов`язків по збереженню життя та здоров`я дитини не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки роботодавцем порушено ч.2 ст.252 КЗпП України, ч.2 ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Доводи апеляційної скарги, що позивач не є членом профспілкової організації, оскільки його заробітної плати не проводяться відрахування профспілкових внесків; первинна профспілкова організація Центру СПРД Служби у справах дітей ЧОДА, засновником якої є ОСОБА_4 , на обліку в обласній організації Профспілки працівників державних установ не перебуває; юридична підстава для існування первинної профспілкової організації центру СПРД Служби у справах дітей ЧОДА з 08 квітня 2016 року відсутня, спростовуються матеріалами справи.

Крім того, згідно ст.18 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілки, їх об`єднання можуть припинити свою діяльність шляхом реорганізації чи ліквідації (саморозпуску, примусового розпуску). Рішення про реорганізацію чи ліквідацію (саморозпуск) приймається з`їздом (конференцією), загальними зборами відповідно до статуту (положення) профспілки, об`єднання профспілок. Одночасно з прийняттям такого рішення з`їзд (конференція), загальні збори приймають рішення про використання майна та коштів профспілок, їх об`єднань, що залишилися після проведення всіх необхідних розрахунків, на статутні чи благодійні цілі.

Діяльність профспілок, їх об`єднань, яка порушує Конституцію України та закони України, може бути заборонена лише за рішенням місцевого суду, а профспілок зі статусом всеукраїнських і республіканських та об`єднань профспілок з відповідним статусом лише за рішенням Верховного Суду України.

Не допускається примусовий розпуск, припинення, а також заборона діяльності профспілок, їх об`єднань за рішенням будь-яких інших органів.

Рішення про примусовий розпуск об`єднання профспілок не тягне за собою розпуску профспілок, які входять до цього об`єднання. Примусовий розпуск профспілки чи об`єднання профспілок тягне за собою анулювання свідоцтва про реєстрацію та виключення з Реєстру об`єднань громадян України, втрату прав юридичної особи з обов`язковим повідомленням про це в засобах масової інформації.

Судом достовірно встановлено і про це наявна відповідна довідка, що ОСОБА_1 є членом профспілкова організація Центру СПРД Служби у справах дітей ЧОДА, дана профспілка зареєстрована в Єдиному Державному реєстрі підприємств та організацій України, та підстав вважати, що юридична підстава для її існування відсутня у суду нема.

Водночас доводи ОСОБА_1 , викладені у відзиві на апеляційну скаргу є слушними та приймаються апеляційним судом до уваги.

Аргументи апеляційної скарги не спростовують висновків судів першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішення, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди відповідача з висновками суду щодо їх оцінки.

Також слід зазначити, що Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23). Апеляційний суд констатує, що судом першої інстанції надано повну оцінку доказів, поданих сторонами при розгляді справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, тому, відповідно до положень ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 24 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: