Дата документу 12.07.2021 Справа № 328/11/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/2415/21 Головуючий у 1-й інстанції: Андрущенко О.Ю.
Є.У.№ 328/11/21 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.

розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Токмацької міської ради про відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 14 травня 2021 року

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до виконавчого комітету Токмацької міської ради про відшкодування моральної шкоди у розмірі 75568 грн. , завданої порушенням права на доступ до інформації

Зазначала, що 04.04.2020 звернулася до виконавчого комітету Токмацької міської ради із запитом про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Токмак вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд, яку відповідач залишив без відповіді. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.07.2020 у справі №280/1379/20 дії виконавчого комітету Токмацької міської ради визнані неправомірними, останнього зобов`язано розглянути її звернення та надати відповідь.

На виконання рішення суду відповідач надав відповідь від 13.04.2020 № Б-6, яка фактично не містила відповіді на запитувану інформацію, внаслідок чого вона повторно звернулася до суду. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.10.2020 № 280/3653/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Токмацької міської ради задоволено частково та визнано протиправною відповідь Виконавчого комітету Токмацької міської ради від 13.04.2020 № Б-6.Рішення суду набрало законної сили 17.11.2020.

Такими протиправними діями позивачу завдано моральної шкоди, яка полягала у стражданнях та приниженні.

Посилаючись на вказані обставини, просила про задоволення позову.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 14 травня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Судове рішення мотивовано тим, що позивачкою не надано належних і допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння їй моральної шкоди.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом надана неналежна оцінки доказам по справі, не враховані норми ЗУ «Про інформацію» та ЗУ «Про доступ до публічної інформації». Позивач вважає оскаржуване рішення необґрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу виконавчий комітет Токмацької міської ради зазначає, що рішення суду є законним і обґрунтованим. Правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 в повному обсязі відсутні, позивач не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

За вимогами п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що моральна шкода, яка завдана ОСОБА_1 Виконавчим комітетом Токмацької міської ради не наданням публічної інформації у відповіді від 13.04.2020 року № Б-6 на запит позивачки від 04.04.2020 року, відшкодована.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч.3,4 ст.82 ЦПК України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю 2 групи з дитинства, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ №128750, виданою обласною МСЕК №2 м. Черкаси 24.02.2018 .

Відповідно до висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №565 від 28.10.2010 ОСОБА_1 за рівнем обмеження життєдіяльності має обмеження самообслуговування, обмеження здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку; потребує постійного стороннього догляду.

04.04.2020 ОСОБА_1 звернулась до Токмацької міської ради із запитом на отримання публічної інформації в якому просила надати інформацію про наявність на території м. Токмак вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідь просила надати на адресу: АДРЕСА_1 . Вказаний запит отриманий відповідачем 08.04.2020.

13.04.2020 за № Б-6 відповідачем на адресу позивача направлено відповідь на запит від 04.04.2020 в якому зазначено, що у зв`язку з не проведенням інвентаризації земель міста Токмак Запорізької області неможливо надати інформацію про вільні земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Також повідомлено про можливість у разі наявності інформації про вільну територію в межах міста Токмак, на якій може бути сформовано земельну ділянку відповідного цільового призначення, звернутися до Токмацької міської ради з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.07.2020 № 280/2877/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Токмацької міської ради задоволено частково. Визнано протиправними дії Виконавчого комітету Токмацької міської ради щодо ненадання ОСОБА_1 публічної інформації за запитом від 04.04.2020. Зобов`язано Виконавчий комітет Токмацької міської ради повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 04.04.2020 про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Токмак вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Окружний адміністративний суд встановив, що Виконавчим комітетом Токмацької міської ради на запит ОСОБА_1 про надання публічної інформації від 04.04.2020 надав відповідь 13.04.2020 за № Б-6, тобто у межах строку, визначеного законом.

В той же час, судом зазначено про те, що відповідь від 13.04.2020 № Б-6 фактично звелася до відмови у наданні публічної інформації з підстав, які не передбачені ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

З огляду на викладене, суд визнав саме дії Виконавчого комітету Токмацької міської ради протиправними щодо ненадання ОСОБА_1 публічної інформації за запитом від 04.04.2020 та зобов`язав повторно розглянути вказаний запит.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.07.2020 № 280/2877/20 Виконавчим комітетом Токмацької міської ради 10.07.2020 за № 1726/22-35 ОСОБА_1 надано відповідь про наявність на території м. Токмак земельних ділянок під забудову житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 27.10.2020 №328/1768/20 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Токмацької міської ради про стягнення моральної шкоди та стягнуто з Виконавчого комітету Токмацької міської ради на користь ОСОБА_1 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Підставами для часткового задоволення позову слугувало не надання Виконавчим комітетом Токмацької міської ради відповіді на запит ОСОБА_1 про надання публічної інформації від 04.04.2020 року, факт неправомірності чого встановлено рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.07.2020 року № 280/2877/20.

Також, судом констатовано надання Виконавчим комітетом Токмацької міської ради Брюшковій С.В. відповіді 10.07.2020 за № 1726/22-35 на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.07.2020 року № 280/2877/20.

Згідно рішенню Запорізького окружного адміністративного суду від 16.10.2020 № 280/3653/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Токмацької міської ради задоволено частково. Визнано протиправною відповідь Виконавчого комітету Токмацької міської ради від 13.04.2020 № Б-6.

Як слідує з вказаного рішення суду, відповідь на запит про надання публічної інформації ОСОБА_1 від 04.04.2020 щодо вільних земельних ділянок на території м. Токмак надана Виконавчим комітетом Токмацької міської ради 13.04.2020 за № Б-6, тобто в межах законодавчо визначеного строку.

В той же час, відповідь від 13.04.2020 № Б-6 не містить відповіді на запитувану ОСОБА_1 публічну інформацію у зв`язку з її відсутністю у Виконавчому комітеті Токмацької міської ради.

Правовідносини, які склались між сторонами у справі регулюються нормами Закону України «Про доступ до публічної інформації», Закону України «Про інформація», втім, під час розгляду справи про відшкодування моральної шкоди застосовуються норми Цивільного кодексу України, а саме статті 23 та 1167 Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною першою, пунктом 3 частини другої, частиною третьою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з ч. 1ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав деліктної відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправна поведінка заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою заподіювача та вина.

Визначення моральної шкоди міститься у ст. 23 ЦК та в Постанові Пленуму Верховного Суду № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Так під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, завданих фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Зокрема, під немайновою шкодою, завданою юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності (п. 3).

Протиправна поведінка особи, яка завдала моральної шкоди, може полягати у: завданні каліцтва або іншого ушкодження здоров`я; протиправної поведінки щодо членів сім?ї чи близьких родичів потерпілого; знищенні чи пошкодженні майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Також обов`язковою підставою для деліктної відповідальності за завдання моральної шкоди є встановлення причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою особи.

Наявність шкоди ще не породжує обов`язку її компенсації, так як необхідно довести наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності, при цьому правильно визначивши суб`єкта такої відповідальності.

Отже, з врахуванням обставин даної справи підставою для відшкодування моральної шкоди є конкретне рішення, дія чи бездіяльність розпорядника інформації, незаконність якого підтверджена відповідним рішення суду та доведення позивачем спричинення такими діями чи бездіяльністю моральної шкоди у чітко визначеному грошовому еквіваленті.

Саме по собі рішення суду про незаконність рішення, дії чи бездіяльності розпорядника інформації не виступає підставою для відшкодування моральної шкоди, а лише підтверджує незаконність відповідних дій, рішень чи бездіяльності.

Втім, встановивши, що Токмацьким районним судом Запорізької області в рішенні від 27.10.2020 за № 328/1768/20, вже вирішено питання про стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_1 , яка завдана позивачці Виконавчим комітетом Токмацької міської ради шляхом ненадання публічної інформації у відповіді від 13.04.2020 року № Б-6, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позову і повторного відшкодування моральної шкоди.

Докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.

З огляду на наведене вбачається, що судом з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про відсутність правових підстав для задоволення позову.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення

Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 14 травня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська