490/9319/21
н/п 2/490/4696/2021
У Х В А Л А

20 грудня 2021 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Чулуп О.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача в якому просить:

зобов?язати відповідача зняти з обліку ОСОБА_1 за послуги з теплопостачання до кв. АДРЕСА_1 .

зобов?язати відповідача припинити нарахування позивачу ОСОБА_1 плати за послуги з теплопостачання до кв. АДРЕСА_1 .

стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Отже, метою цивільного судочинства є захист порушених прав, невизнаних або оспорюваних прав особи, що є предметом спору у цивільній справі.

Згідно ч.1 ст.175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, а відповідно до п.4 та 5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити - зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Проте, вимоги ст.175 ЦПК України позивачем в повній мірі не дотримано.

Так позивачем зазначено дві вимоги: зобов?язати відповідача зняти з обліку позивача та зобов?язати відповідача припинити нарахування позивачу ОСОБА_1 плату за послуги з теплопостачання до кв. АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Зміст зазначених у ст.15 ЦК України підстав для захисту не розкривається, але він відображений у відповідних нормах, що регулюють ту чи іншу категорію правовідносин.

Покладення обов`язку припинити дію, яка порушує право, як спосіб захисту цивільного права чи інтересу можливе щодо триваючого правопорушення, вчиненого іншою особою, яким створюються перешкоди в здійсненні суб`єктивного права.

Зокрема, застосовується у справах за позовами про усунення перешкод власнику в користуванні своїм майном (ст. 391 ЦК), неправомірне використання об`єкта права інтелектуальної власності (ст.ст. 424, 432 ЦК), як запобіжний захід для забезпечення позову (ст.152 ЦПК) тощо.

То ж позивачу згідно ч.1ст.175 ЦПК України в позовній заяві слід обгрунтувати правові підстави щодо виконання відповідачем такого обов?язку (що є частиною позовних вимог у даній справі) як - зобов?язати відповідача зняти позивача з обліку, а також надати обгрунтування яке ж порушення суб?єктивних прав скоює відповідач не вчиняючи дій щодо зняття заявника ОСОБА_1 з обліку.

Щодо цієї ж позовної вимоги, то позивачу свою вимогу в частині про зобов?язання відповідача зняти позивача з обліку слід уточнити: з якого саме обліку позивач ставить вимогу про зобов?язання відповідача вчинити дії - зняти позивача з обліку.

Щодо позовної вимоги в частині зобов?язання відповідача припинити нарахування заявнику ОСОБА_1 плати за послуги з теплопостачання до належної заявнику квартири, то в цій частині вимог суд приходить до наступного.

Відносини з приводу постачання тепла регуюється Закону України "про житлово комунальні послуги", Постановою КМУ №630 від 21.07.2005р.

Обгрунтовуючи фактичнні обставини по справі заявник ОСОБА_1 вказує, що відповідач надсилає йому претензії про сплату наданих відповідачем послуг, тим самим пред?являючи позивачу вимогу про сплату комунальних послуг.

Відповідно до змісту ст.ст.11, 15 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Складений працівниками теплопостачальної організації розрахунок щодо нарахування плати за послуги теплопостачання є лише фіксацією розміру величини вартості тих послуг які надає теплопостачальна організація(відповідач). Тому оскарження лише факту здійснення розрахунку вартості наданих послуг а також складання такої претензії та надсилання її особі, яку теплопостачальна організація вважає споживачем, не встановлює для такої особи будь-яких обов`язків і є різновидом претензії-вимоги, і таке оскарження не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Зазначена претензія може бути визнана як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності такого нарахування величини вартості послуг та такої перетензії.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Велика Палата Верховного Суду в постанові по справі № 522/12901/17-ц зазначає, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Таку правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.03.2018р. у справі № 800/559/17, від 03.04.2018р. у справі № 9901/152/18 та від 30.05.2018р. у справі № 9901/497/18.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що заявлена позивачем ОСОБА_1 вимога як - зобов?язання припинити нараховувати заявнику плату за послуги з теплопостачання до належної заявнику квартири, - не підлягає судовому розгляду, та слід відмовити у відкритті провадження в частині даної вимоги.

Окрім цього, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При подачі позову заявник ОСОБА_1 не подав документ про сплату судового збору у цій справі, а щодо оплати судового збору заявник ОСОБА_1 пояснив, що не повинен такого сплачувати, оскільки звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України "Про захист прав споживачів". Однак, попри таку заяву позивача ОСОБА_1 в частині звільнення від сплати судового збору, обгрунтування позовних вимог заявника ОСОБА_2 зводиться до того, що позивач стверджує, що він не є споживачем послуг, і між сторонами відсутні будь-які договорні відносини, в тому числі і відносини між надавачем послуг з теплопостачання і споживачем таких послуг. За таких обставин суд приходить до висновку, що заявник ОСОБА_1 при подачі даного позову має сплатити судовий збір.

За таких обставин суд приходить до висновку, що дану заяву слід залишити буз руху та надати заявнику ОСОБА_1 час для усунення недоліків цієї позовної заяви.

Зокрема, заявник ОСОБА_3 має сплатити судовий збір за одну вимогу немайнового характеру в розмірі 908грн.

Враховуючи викладене суддя приходить до висновку, що позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, що відповідає вимогам ст. 185 ЦПКУкраїни.

За такого, заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження в частині вимоги ОСОБА_1 про зобов?язання припинити нарахування заявнику плату за послуги з теплопостачання, - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» в частині вимоги щодо зобов`язання зняти позивача з обліку- залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, шляхом подання заяви у новій редакції з наданням відповідних документів.

Роз`яснити, що в разі невиконання вказаних вимог, заява буде вважатись не поданою та повернута.

Водночас роз`яснюю, що невиконання до вказаного строку вимог не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала в частині відмови у відкритті провадження може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя