ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року

м.Суми

Справа №587/1427/20

Номер провадження 22-ц/816/789/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Левченко Т. А.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна»,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС»

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 24 лютого 2021 року, в складі судді Степаненка О.А., ухвалене у м. Суми,

в с т а н о в и в:

08 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив (а.с. 110), до ОСОБА_2 , ПрАТ «Страхова Група «ТАС», ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої вимоги мотивував тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини ОСОБА_2 01 серпня 2019 року о 20:00 год. на а/д Київ-Суми-Юнаківка біля с. Штепівка Лебединського району Сумської області, який керував автомобілем «Москвич 2140» д.н. НОМЕР_1 , було пошкоджено належний йому автомобіль «Chevrolet Epica» д.н. НОМЕР_2 , чим завдано майнової та моральної шкоди. Постановою суду ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вказував, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу, згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 23/2020 від 02 липня 2020 року, становить 56503,71 грн, також ним були понесені витрати на проведення вказаного дослідження в сумі 2638,16 грн. Оскільки розмір страхового відшкодування згідно з висновком експерта становить 56503,71 грн, а розмір матеріального збитку (фактичний розмір шкоди) становить 93579,62 грн, то винуватець ДТП ОСОБА_2 повинен відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка становить 37075,91 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Москвич 2140» д.н. НОМЕР_1 на момент ДТП була забезпечена ПрАТ «Страхова Група «ТАС», ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», однак страхові компанії та винуватець ДТП відмовили йому у виплаті страхового відшкодування та компенсації матеріальної і моральної шкоди, а тому просив суд:

- стягнути з ПрАТ «СГ «ТАС» та ПрАТ СК «Провідна» в солідарному порядку матеріальну шкоду в розмірі страхового відшкодування в сумі 56503 грн 71 коп;

- стягнути з ПрАТ «СГ «ТАС» та ПрАТ СК «Провідна» моральну шкоду в сумі 2825 грн 18 коп;

- стягнути з ОСОБА_2 спричинену матеріальну шкоду в розмірі 37075 грн 91 коп;

- стягнути з ОСОБА_2 спричинену йому моральну шкоду у розмірі 5000 грн;

- стягнути з відповідачів судові витрати.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 24 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова Група «ТАС» на користь ОСОБА_1 56503 грн 71 коп матеріальної шкоди в розмірі страхового відшкодування та 2825 грн 18 коп моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 37075 грн 91 коп матеріальної шкоди та 5000 грн моральної шкоди.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова Група «ТАС», ОСОБА_2 , з кожного на користь ОСОБА_1 по 888 грн 30 коп повернення судового збору та по 1319 грн 08 коп за проведення експертного автотоварознавчого дослідження.

В іншій частині позову відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

В апеляційній скарзі ПрАТ «СГ «ТАС», посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині стягнення з ПрАТ «СГ «ТАС» 56503 грн 71 коп матеріальної шкоди, 2825 грн 18 коп моральної шкоди, 888,30 грн судового збору та 1319,08 грн витрат на проведення автотоварознавчого дослідження та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до ПрАТ «СГ «ТАС» в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в момент оформлення полісу АМ/7727618 між ОСОБА_3 та ПрАТ «СГ «ТАС», страхувальником не було повідомлено про те, що транспортний засіб «Москвич 2140» д.н. НОМЕР_1 , вже застрахований а ПрАТ «СК «Провідна», а отже зазначений страховий поліс є нікчемним, а оскаржуване рішення суду необґрунтованим.

Зазначає, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача з урахуванням коефіцієнту зносу становить 56503,71 грн з ПДВ, однак відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сума виплати такого відшкодування зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Не погоджується з рішенням суду про стягнення моральної шкоди, оскільки ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено обов`язок відшкодування страховиком моральної шкоди в розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, у даному випадку в результаті ДТП пошкоджень зазнав транспортний засіб.

Вважає, що витрати на проведення автотоварознавчого дослідження не відносяться до страхового відшкодування та не є судовими витратами, тому безпідставно визначені судом до стягнення з ПрАТ «СГ «ТАС».

Рішення суду в частині позовних вимог до ОСОБА_2 , ПрАТ «СК «Провідна» не оскаржується, тому на підставі ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Борох М.В., просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване. Вказує, що судом першої інстанції встановлено факт дострокового розірвання полісу обов`язку страхування між ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «Провідна», ще до події ДПТ, і електронний поліс № 149354038 не діяв, тому ця ДТП не є страховою подією за недіючим страховим полісом.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову 93579,62 грн не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в оскаржуваній частині не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 серпня 2019 року о 20:00 год. на а/д Київ-Суми-Юнаківка біля с. Штепівка Лебединського району Сумської області ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Москвич 2140» д.н. НОМЕР_1 , порушив п. п. 2.3 б, 10.1, 13.3 ПДР України та допустив зіткнення з автомобілем Mersedes-Benz «Sprinter», д.н. НОМЕР_3 та автомобілем «Chevrolet Epica» д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

За вчинення вказаного адміністративного правопорушення постановою Лебединського районного суду Сумської області від 16 вересня 2019 року ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у виді шести місяців позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів (а.с. 7).

Актом огляду транспортного засобу від 09 червня 2020 року, який проведено судовим експертом ОСОБА_4 за участі ОСОБА_1 , встановлено, що в результаті даної ДТП транспортному засобу «Chevrolet Epica», д.н. НОМЕР_2 спричинені значні механічні пошкодження, наведено їх перелік та опис (а.с. 55-57).

Згідно із даними Централізованої бази даних МТСБУ, на момент ДТП відповідальність власника автомобіля «Мoсквич 21412», р.н. НОМЕР_4 , відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ7727618, застрахована в АТ «СГ «ТАС» (приватне), і являється діючим (а.с. 64).

Строк дії полісу з 00 год. 00 хв. 10 серпня 2018 року до 00 год. 00 хв. 09 серпня 2019 року.

Крім того, з метою укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів до ПрАТ «СК «Провідна» звернувся ОСОБА_3 . Однак, після того, як менеджером ПрАТ «СК «Провідна» було підготовлено електронний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 149354038, ОСОБА_3 його не забрав та повідомив, що придбав поліс в іншій страховій компанії, що запропонувала укласти такий договір з меншим страховим платежем, тобто на більш вигідних умовах, в зв`язку з чим 08 серпня 2018 року подав заяву про дострокове припинення дії зазначеного договору страхування (а.с. 63, 67,98, 99, 139).

Страховий платіж, вказаний в полісі в розмірі 792 грн на рахунок ПрАТ «СК «Провідна» ОСОБА_3 оплачений не був (а.с. 140).

У зв`язку із зазначеним, цього ж дня 08 серпня 2018 року між ПрАТ «СК «Провідна» та ОСОБА_3 укладено Додатковий договір № 1 до електронного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 149354038, відповідно до якого сторони домовились достроково припинити дію полісу № 149354038 з 00 год. 00 хв. 09 серпня 2018 року (а.с. 100).

02 серпня 2019 року ОСОБА_1 подав до ПрАТ «СГ «ТАС» заяву про страхове відшкодування шкоди, заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу «Chevrolet Epica» д.н. НОМЕР_2 , під час ДТП 01 серпня 2019 року (а.с. 62).

Листом від 13 серпня 2019 року ПрАТ «СГ «ТАС» повідомила ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування та відмову у виплаті йому страхового відшкодування на підставі ч.1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с. 65-66).

Із висновку автотоварознавчого дослідження № 23/2020 від 02 липня 2020 року, наданого судовим експертом ОСОБА_4 (а.с. 8-54), вбачається, що вартість відновлювального ремонту на усунення пошкоджень, завданих автомобілю «Chevrolet Epica» д.н. НОМЕР_2 внаслідок ДТП, що відбулася 01 серпня 2019 року, станом на час проведення дослідження без урахування ПДВ на вартість робіт, матеріалів та без урахування ПДВ на вартість складових частин, складає 93579,62 грн.

Розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Chevrolet Epica» д.н. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, що відбулася 01 серпня 2019 року, без урахування ПДВ на вартість робіт, матеріалів та урахуванням ПДВ на вартість складових частин, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових, складає 56503,71 грн.

Як вбачається, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 37075,91 грн, яку, як правильно визначив суд першої інстанції, повинен відшкодувати позивачу різницю винуватець ДТП ОСОБА_2 .

Вказані факти правильно і з достатньою повнотою встановлені судом першої інстанції на підставі належним чином досліджених і оцінених доказів.

Ґрунтується на фактичних обставинах і висновок суду про те, що спірні правовідносини врегульовані нормами ЦК України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Задовольняючи позовні вимоги до ПрАТ «Страхова Група «ТАС», суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_2 у скоєнні ДТП та пошкодженні автомобіля позивача та настання внаслідок цього страхового випадку і обов`язку ПрАТ «Страхова Група «ТАС», з якою на момент ДТП був чинним поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану пошкодженням належного ОСОБА_1 транспортного засобу «Chevrolet Epica» д.н. НОМЕР_2 ,

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність обов`язку ПрАТ «Страхова Група «ТАС» відшкодувати ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у повному обсязі на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката).

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961-ІV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 35.1 статті 35 Закону № 1961-ІV визначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів із дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, в разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Разом з тим зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок.

Неодержання потерпілим страхового відшкодування за договором (або його одержання, якщо страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди) не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону № 1961-ІV).

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у абз. 4 п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, при стягненні на користь потерпілого вартості пошкодженого майна враховується зношеність пошкодженого майна.

Розрахунок зношеності проводиться відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092.

Судом встановлено, що 01 серпня 2019 року внаслідок ДТП, яка сталась з вини ОСОБА_2 , автомобіль «Chevrolet Epica» д.н. НОМЕР_2 , зазнав механічних ушкоджень, чим позивачу завдано збитки, як власнику цього автомобіля, на суму 56503,71 грн згідно із наданим судовим експертом Варухою В.О. висновком № 23/202 експертного товарознавчого дослідження від 02 липня 2020 року (а.с. 79).

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Москвич 2140» д.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , на момент ДТП забезпечена за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ7727618, укладеним з АТ «СГ «ТАС» (приватне), який на момент ДПТ 01 серпня 2019 року, був діючим.

Наявними у матеріалах справи доказами достовірно підтверджується відсутність договірних відносин щодо страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу «Москвич 2140» д.н. НОМЕР_1 , яким керував винуватець ОСОБА_2 , з ПрАТ «СК «Провідна», оскільки дію полісу № 149354038 припинена достроково, страховий платіж за ним взагалі не сплачувався. Тому колегія суддів вважає необґрунтованим доводи апеляційної скарги про нікчемність полісу АМ/7727618, оформленого між ОСОБА_3 та ПрАТ «СГ «ТАС», та погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме за цим полісом цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу «Москвич 2140» д.н. НОМЕР_1 , і саме ПрАТ «СГ «ТАС» має зобов`язання перед позивачем по виплаті страхового відшкодування.

За доведеності підстав для стягнення із страховика ПрАТ «СГ «ТАС» матеріальної шкоди в розмірі страхового відшкодування, колегія суддів погоджується із стягненням з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь позивача частини витрат за проведення експертного товарознавчого дослідження та судового збору.

Проте, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до відповідача ПрАТ «Страхова Група «ТАС» в частині стягнення моральної шкоди, так як суд дійшов його з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Так, відповідно до ст. 26-1 Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Тобто, нормами діючого законодавства на страховика покладається обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди потерпілому, тільки у випадку заподіяння під час ДТП ушкодження здоров`я.

У справі, яка переглядається, позивач, обґрунтовуючи свої вимоги про відшкодування моральної шкоди, не посилався як на підставу своїх вимог на ушкодження здоров`я під час ДТП, однак суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та поклав на ПрАТ «СГ «ТАС» обов`язок не передбачений законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Дійшовши помилкового висновку про задоволення позову до ПрАТ «СГ «ТАС» про стягнення моральної шкоди, місцевий суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, не доведені, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, порушені норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ПрАТ «СГ «ТАС» моральної шкоди підлягає скасуванню на підставі п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «СГ «ТАС» про стягнення моральної шкоди.

На підставі ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні апеляційної скарги на 4,6% (2825,18 грн (сума задоволених апеляційних вимог х 100% / 61536,27 грн (апеляційні вимоги)), з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СГ «ТАС» підлягає стягненню компенсація судового збору за апеляційний перегляд справи в розмірі 122,60 грн (2664,90 грн (сплачений судовий збір) х 4,6% / 100%).

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» задовольнити частково.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 24 лютого 2021 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про стягнення моральної шкоди скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» компенсацію судового збору за апеляційний перегляд справи у розмірі 122 грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді: В.І. Криворотенко

Т.А. Левченко