Справа № 459/1944/18 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/811/3079/20 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Ванівського О.М., Шеремети Н.О.

при секретарі: Івасюта М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 11 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Червоноградської міської ради Львівської області про визначення місця проживання дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи: Орган опіки та піклування Червоноградської міської ради Львівської області про визначення місце проживання дітей, -

в с т а н о в и в:

21.06.2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила визначити разом із нею місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 20.10.2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. У шлюбі у них народилось троє синів. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 18.06.2018 шлюб між сторонами розірвано. На підставі судового наказу від 18.05.2018 року з відповідача в її користь стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини його доходу. Відповідач під час шлюбу та після його розірвання агресивно поводить себе по відношенню до неї, зловживає спиртними напоями, застосовував відносно неї фізичне насильство, у зв`язку з чим 22.04.2018 року відносно нього було відкрито кримінальне провадження. 12.01.2016 року відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї. На даний час відповідач проживає з іншою жінкою. Діти проживають з нею. Між ними виник спір щодо визначення місця проживання дітей, однак, сини не бажають проживати з батьком. Просила позов задовольнити та визначити місце проживання неповнолітніх дітей з матір`ю.

09.08.2018 року відповідач подав зустрічний позов до ОСОБА_2 з участю третьої особи Органу опіки та піклування Червоноградської міської ради Львівської області про визначення місце проживання дітей.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 11.01.2018 року ним було придбано квартиру по АДРЕСА_1 , де він робив ремонт і тому вони з відповідачкою вимушено проживали окремо. Причиною розірвання шлюбу була аморальна поведінка дружини. Вона разом з дітьми проживала у подруги. З квітня до червня 2018 року діти проживали з ним у квартирі по АДРЕСА_2 . Після того як він потрапив у лікарню, відповідачка забрала дітей ОСОБА_5 і ОСОБА_6 і відвезла їх до своєї матері в с.Липники Жовківського району, а Володимира - в с.Сілець Сокальського району до його матері. Вважає, що ОСОБА_2 неналежно відноситься до своїх батьківських обов`язків, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртним напоями, не може матеріально забезпечити дітей, не має власного житла, винаймає однокімнатну квартиру, яка не придатна для проживання з трьома дітьми. Сини більш прихильні до нього та бажають проживати з ним. Він має житло, стабільний дохід, а тому має можливість належним чином піклуватись про дітей. Вважає, що проживання дітей з ним буде відповідати їхнім інтересам.

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки та піклування Червоноградської міської ради Львівської області про визначення місця проживання дітей - задоволено.

Визначено місце проживання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з матір`ю - ОСОБА_2 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи Органу опіки та піклування Червоноградської міської ради Львівської області про визначення місце проживання дітей - відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції зіслався на рішення виконкому Червоноградської міської ради № 178 від 27.09.2018 року про доцільність проживання дітей з матір`ю, яке є необґрунтованим, а тому не підлягає врахуванню, оскільки рішення суду ухвалено значно пізніше (вересень 2020 року) ніж надала свої висновки комісія (вересень 2018 року), а тому таким не враховано фактичний дохід матері та батька, місце проживання батька, інші фактичні обставини на час винесення даного рішення. Висновок комісії з питань захисту прав дитини від 04.09.2018 року, яка є лише консультативно-дорадчим органом органу опіки та піклування, може замінювати висновок самого органу опіки і піклування. Зазначає, що у матеріалах справи відсутній висновок органу опіки та піклування щодо вирішення спору, що виник між сторонами. Суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті, не врахував безвідповідальне ставлення матері до своїх батьківських обов`язків, її матеріальне становище та неможливість забезпечення належних житлових умов для проживання дітей. Крім того, суд не врахував положення ч. 2 ст. 161 СК України, згідно якої орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити.

У судове засідання, призначене на 22 червня 2021 року, особи, які беруть участь у справі, не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , та його представник ОСОБА_8 подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відтак, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи по наявних матеріалах справи, зважаючи на тривалість розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно положень ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч.ч. 7, 8, 9 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Статтею 140 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

За змістом статей 160-161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків , а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Відповідно до пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК ( 2947-14 ), якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної асамблеї ООН 20.11.1959 року, передбачено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері кохання та морального і матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена з матір`ю.

Встановлено, що сторони спору є батьками трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.5,6,7 т.1).

Згідно довідки про склад сім`ї №7788 від 04.05.2018 року сторони разом із дітьми зареєстровані у квартирі по АДРЕСА_1 (а.с.9 т.1).

На підставі судового наказу, виданого Червоноградським міським судом Львівської області 18.05.2018 року, з відповідача в користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини його доходу, починаючи з 04.05.2018 року.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 18.06.2018 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Як встановлено матеріалами справи, з 22.04.2018 року по 30.04.2018 року ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Червоноградської центральної міської лікарні з закритою черепно-мозковою травмою, струсом головного мозку, забоями голови та шийного відділу хребта, що підтверджується витягом з історії хвороби №4750 (а.с.10 т.1).

11.06.2018 року уповноваженою комісією Червоноградського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області було проведено соціальне інспектування місця проживання позивача із дітьми по АДРЕСА_3 на підставі заяви ОСОБА_2 , в якій остання зазначила, що її чоловік ОСОБА_1 забрав трьох малолітніх дітей та не дає їй можливості бачитись з ними. На момент обстеження матір знаходилась разом із дітьми в орендованій квартирі, оскільки батько перебував у лікарні. Умови проживання задовільні, санітарно-гігієнічні норми проживання не порушені. Діти на момент обстеження забезпечені усім необхідним. Наведене підтверджується актом №66 від 11.06.2018 року та повідомленням №203/02 від 18.06.2018 року (а.с.12-13, 14 т.1).

Згідно повідомлень Червоноградської центральної міської лікарні № 1135, 1136 від 14.05.2018 року позивач ОСОБА_2 на диспансерному обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться (а.с.15,16 т.1).

ОСОБА_2 є власником квартири по АДРЕСА_1 , яка була придбана 11.01.2018 року під час перебування у шлюбі з відповідачем, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.17 т.1).

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 12.01.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн (а.с.38 т.1).

Відповідно до довідки №26 від 20.06.2018 року позивач працює у ПАТ «Львівська вугільна компанія» з 30.05.2018 року учнем машиніста установок збагачення та брикетування (а.с.18 т.1).

Судом встановлено, що в Червоноградському ВП ГУНП у Львівській області перебувало кримінальне провадження №0000694 від 22.04.2018 відносно ОСОБА_1 по факту заподіяння ОСОБА_2 легкого тілесного ушкодження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Дане кримінальне провадження було закрите постановою слідчого від 28.05.2018 року. В подальшому, така постанова була скасована слідчим суддею (а.с.47-48 т.1).

Як вбачається з матеріалів справи, 28.08.2018 року ОСОБА_2 зверталась із заявою на ім`я начальника Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області з приводу вимагання з боку відповідача ключів від квартири по АДРЕСА_1 , власником якої вона являється і в якій зареєстрована разом із дітьми. Крім того, вказувала про погрози відповідача побити вікна. Також зазначила, що 26.08.2018 року останній побив вікна у вказаній квартирі та чинить їй перешкоди у користуванні житлом (а.с.86 т.1). За поданою ОСОБА_2 заявою внесено відомості у ЄРДР (а.с.113 т.1).

Згідно висновку про стан здоров`я №885 від 23.08.2018 року, відповідач не перебуває на обліку у лікарів дерматолога, фтизіатра, терапевта та нарколога, ВІЛ-інфікованості не має, є інвалідом ІІ групи професійного захворювання, також не перебуває на обліку у психоневрологічному відділенні, що підтверджується відповідними довідками від 09.08.2018 (а.с.68, 71,72 т.1).

З повідомлення Червоноградської центральної міської лікарні від 23.08.2018 №3343 вбачається, що відповідач пройшов медичну комісію та отримав медичний висновок (а.с.69 т.1).

Відповідач отримує пенсію у розмірі 2096,06 грн. (станом на липень 2018 року) та страхові виплати (станом на липень 2018 року - 4228,62 грн.), що підтверджується довідками Червоноградського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Львівській області та Червоноградського відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Львівській області від 09.08.2018 (а.с.74,75 т.1).

Крім того, відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець та отримав ліцензію на надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів автомобільним транспортом, що підтверджується копіями виписки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та ліцензії, свідоцтва платника єдиного податку та податкової декларації (а.с.76,77, 78,79 т.1).

Встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_1 , а проживає по АДРЕСА_2 .

З акту обстеження умов проживання від 30.08.2018 року за місцем проживання відповідача по АДРЕСА_2 встановлено, що у квартирі створені задовільні умови для перебування, проживання, виховання та розвитку дітей (а.с.102 т.1).

Згідно витягу з історії хвороби ОСОБА_1 №6657 встановлено, що останній перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Червоноградської центральної міської лікарні з 07.06.2018 року по 12.06.2018 року з закритою черепно-мозковою травмою, струсом головного мозку, гематомами скроневих ділянок, множинними саднами тіла, забійна рана лівої гомілки, алкогольне сп`яніння (а.с.107 т.1).

27.09.2018 року виконавчим комітетом Червоноградської міської ради прийнято рішення №178 «Про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини», відповідно до якого проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з мамою ОСОБА_2 є доцільним (а.с.97 т.1).

Судом встановлено, що діти проживають з матір`ю, яка забезпечує їх матеріально, створює належні умови для їх проживання, розвитку та виховання, відповідач належним чином не спілкується з дітьми, не сплачує аліменти на утримання дітей, внаслідок чого утворилася заборгованість по аліментах, яка згідно розрахунку державного виконавця станом на 30.09.2018 року становила 22786,16 грн.

Крім того, матеріали справи містять докази агресивної поведінки відповідача щодо позивача, що підтверджується наявністю кримінальних проваджень, розпочатих за заявами ОСОБА_2 від 21.04.2018 року та 28.05.2018 року по факту вчинення відповідачем відносно неї злочинів (а.с.47-50 т.1).

Задовольняючи первісний позов ОСОБА_2 та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням інтересів та потреб неповнолітніх дітей, зумовлених їх віком, розвитком та станом здоров`я, а також з урахуванням думки старшого сина сторін, допитаного судом першої інстанції в судовому засіданні, визначення місцем проживання неповнолітніх дітей із матір`ю відповідатиме їхнім інтересам.

З таким висновком колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає інтересам дітей, які під час засідання комісії у справах дітей у присутності психолога висловили бажання проживати з мамою.

Ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанцій відповідачем не надано достатніх доказів на підтвердження того, що проживання дітей з батьком є доцільним та відповідатиме їхнім інтересам, а також належних доказів наявності виняткових обставини у розумінні положень ст. 161 СК України, які б свідчили про неможливість проживання дітей разом з матір`ю.

Доводи апеляційної скарги щодо зловживання ОСОБА_2 спиртними напоями, а також неналежне виконання нею батьківських обов`язків спростовуються матеріалами справи.

Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 01 липня 2021 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 11 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 01 липня 2021 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.