Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1269/13-ц
Провадження № 2-п/321/6/2021
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2021 р. Запорізька обл., Михайлівський р-н,

смт. Михайлівка

Суддя Михайлівського районного суду Запорізької області Ігнатьєв Д.П., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Пальчика Миколи Олексійовича про перегляд заочного рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 05.11.2013 р. у справі № 321/1269/13-ц, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 05.11.2013 р. у справі № 321/1269/13-ц на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 100004/043 філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» з ОСОБА_1 стягнута заборгованість в сумі 249 669, 44 грн. та судовий збір у розмірі 2496,69 грн..

29.06.2021 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Пальчик М.О. подав заяву про перегляд заочного рішення, в якій просить суд поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 05.11.2013 р. у справі № 321/1269/13-ц. Обґрунтовуючи свою заяву заявник посилається на те, що на час розгляду справи за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не проживав, а тому жодних процесуальних документів отримувати не міг, жодних осіб на отримання відповідних процесуальних документів не уповноважував, кому саме було вручено повідомлення про вручення поштового повідомлення йому не відомо. З 12.11.2013 р. відповідача було знято з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстровано за адресою АДРЕСА_2 . Зазначає, що копія заочного рішення від 05.11.2013 р. була отримана відповідачем 16.06.2021 р..

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з п. 9 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 4, 6, 7, 8 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

23.07.2013 р. ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 100004/043 філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до Михайлівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_1 стягнута заборгованість в сумі 249 669, 44 грн..

Ухвалою суду від 05.08.2013 р. було відкрито провадження у справі.

Відповідно до розписки від 08.08.2013 р. ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи 19.08.2013 р. о 14 год. 00 хв. (а.с. 21).

Заявою від 16.08.2013 р. ОСОБА_1 просив суд відкласти розгляд справи у зв`язку із сімейними обставинами (а.с. 35).

З розписки від 03.09.2013 р. вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи 23.09.2013 р. о 14 год. 30 хв. (а.с. 39).

Заявою від 18.10.2013 р. ОСОБА_1 просив суд відкласти розгляд справи у зв`язку із можливістю мирним вирішенням питання з позивачем (а.с. 48).

Розписка від 20.11.2013 р. свідчить про отримання ОСОБА_1 рішення суду від 05.11.13 р. (а.с. 32).

Таким чином ОСОБА_1 був обізнаний про наявність в провадженні суду вказаної справи. Рішення суду від 05.11.2013 р. у цій справі ОСОБА_1 отримав особисто 20.11.2013 р.

Отже, твердження представника відповідача про неотримання процесуальних документів відповідачем, про отримання рішення суду від 05.11.13 р. лише 16.06.2021 р. є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Відповідач, заявляючи через 7 років та 7 місяців після отримання рішення суду від 05.11.13 р., клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення не надав доказів поважних причин пропуску цього строку.

Відповідно до ч.ч. 1 та 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини Устименко проти України (№ 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" (№ 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain № 11681/85).

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо подання заяви про перегляд заочного судового у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск зазначеного строку з поважних причин.

Проте, подане клопотання таких обставин не містить.

Враховуючи викладене клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 127, 284 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Пальчика Миколи Олексійовича про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 05.11.2013 р. у справі № 321/1269/13-ц відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Д. П. Ігнатьєв