Справа № 369/4667/21
Провадження №2/369/3705/21
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

12.07.2021 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я., вирішуючи питання про відкриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про захист прав споживача,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: визнати незаконними дії Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» () по припиненню обслуговування ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), як споживача банківських послуг, шляхом блокування банківської картки № НОМЕР_2 (картка Універсальна рівня GOLD) та відмови у відкритті банківських рахунків та проведенні інших банківських операцій в інтересах ОСОБА_1 ; зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» () укласти з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) відповідний договір банківського рахунка, що передбачений законом, установчими документами Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та наданою йому ліцензією, який бажатиме укласти ОСОБА_1 ; зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» () відкрити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) будь-які банківські рахунки за вибором ОСОБА_1 , які передбачені законом, установчими документами Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та наданою йому ліцензією; зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» () здійснювати на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) будь-які банківські операції, які передбачені законом, установчими документами Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та наданою йому ліцензією. Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) моральну шкоду у розмірі 8 500,00 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень нуль копійок). Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати, понесені ОСОБА_1 .

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

За загальним правилом, якщо інше не встановлено ЦПК України, у відповідності до частини другої статті 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Стаття 28 ЦПК України встановлює правила підсудності справ за вибором позивача, яку ще називають альтернативною підсудністю. Альтернативною називають підсудність, за якою декілька судів є компетентними розглянути справу. Не виключаючи можливість звернення особи до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), вона встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Альтернативна підсудність є пільговою, вона встановлена для невеликої категорії справ, які мають особливо важливе значення для громадян. Специфіка цього виду підсудності полягає в тому, що в залежності від характеру матеріальних правовідносин та предмету спору, особистих обставин позивач може обирати серед двох, трьох чи більшої кількості судів, які будуть компетентними розглянути таку справу.

Отже, право обирати суд, до якого бажає звернутися особа, належить виключно цій особі.

Частиною п`ятою статті 28 ЦПК України передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відповідно до Преамбули до Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Дослідивши вимоги позовної заяви, суд доходить висновку, що відносини, які склалися між сторонами, підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі Закон) визначено, що реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Закон дає конкретні визначення термінів «місце проживання» та «місце перебування».

Так, місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Слід зазначити, що місце перебування фізичної особи визначається як фактичне, юридичним воно стає лише після внесення даних про нього до реєстру.

Як вбачається з матеріалів справи на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки позивач є споживачем банківських послуг.

Зважаючи на предмет даного спору, останній подається за правилами підсудності за правилом альтернативної підсудності - за зареєстрованим місцем проживання/перебування позивача відповідно до ч.5 ст. 28 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством і встановлює певні особливості судового захисту прав споживачів.

Позивач звертаючись до суду з вказаним позовом обґрунтував підсудність даної справи пославшись на положення ч.5 ст. 28 ЦПК України, яка передбачає, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача.

При цьому, позивач в підтвердження свого місця проживання в Києво-Святошинському районному суді Київської області подав договір позички житла №1 від 22.03.2021 року, однак суд не бере до уваги вказаний договір, оскільки він не стосується предмету спору.

Разом з тим вбачається, що позов було пред`явлений з порушенням правил підсудності, оскільки ч.5 ст. 28 ЦПК України прямо передбачає право позивача звертатися з позовом саме за зареєстрованим місцем проживання чи перебування, тобто, визначальним є реєстрація місця проживання (перебування), а не фактичне місце проживання.

Як вбачається з матеріалів справи на момент звернення з позовом позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта позивача серії НОМЕР_3 виданого Диканським РВ УМВС України в Полтавській області 13.10.2006 року.

Також позивачем зазначено у позові фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , однак фактичне місце проживання не можна вважати зареєстрованим місцем проживання (перебування) споживача.

Згідно частин шостої-дев`ятої статті 187 ЦПК України у разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Виходячи з вищевказаних норм цивільного процесуального закону, питання визначення та дотримання правил підсудності є прерогативою та безпосереднім обов`язком суду.

Таким чином, на виконання вимог чинного законодавства та з урахуванням того, що позов подано ОСОБА_1 за правилами альтернативної підсудності, тобто за зареєстрованим у встановленому законом місцем його проживання (перебування), судом з метою дотримання правил підсудності були здійснені відповідні запити та встановлено, що згідно довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області за вх. №25441 від 08.06.2021, позивач ОСОБА_1 зареєстрованим в м. Києві та Київській області не значиться.

Також, згідно довідки за №30812 від 12.07.2021 Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області інформація про ОСОБА_1 відсутня.

Отже, при зверненні до суду з позовом, ОСОБА_1 вказавши адресу проживання: АДРЕСА_2 , не підтвердивши при цьому, що ця адреса є зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання або перебування. Судом під час перевірки такі відомості також не підтвердились.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Статтею 376 ЦПК України передбачені підстави для скасування судового рішення повністю або частково судом апеляційної інстанції, зокрема п. 1 ч.3 даної статті передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.378 ч.1 ЦПК України)

Судом з`ясовано, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта позивача серії НОМЕР_3 виданого Диканським РВ УМВС України в Полтавській області 13.10.2006 року.

Зазначена адреса зареєстрованого місця проживання позивача територіально не відноситься до Києво-Святошинського районного суду Київської області та не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Місцезнаходження відповідача Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», зазначено: м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д.

Відповідно до ч.9 ст.187ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до Розпорядження Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014, територіальну підсудність Стахановського міського суду Луганської області змінено та визначено за Сєвєродонецьким міським судом Луганської області.

Отже, перевіривши матеріали справи, вважаю за необхідне направити вказану цивільну справу за підсудністю до Сєвєродонецького міського суду Луганської області за правилом ч. 5 ст. 28 ЦПК України - за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача як споживача банківської послуги, тобто за місцем територіальної підсудності розгляду такої справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим кодексом підсудністю, здійснюється на підстави ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Дотриманням судами процесуальних норм інституту підсудності означає дотримання положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Спори між судами про підсудність не допускаються. У зв`язку з цим та для того, щоб не допустити безпідставної тяганини під час розгляду цивільних справ з боку судів, на яких і лежить обов`язок правильно застосувати правила про підсудність то ЦПК України встановлює правило про недопустимість суперечок між судами про підсудність.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 28, 31, 32, ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про захист прав споживача передати за підсудністю до Сєвєродонецького міського суду Луганської області(адреса: 93400, м. Сєвєродонецьк, бульвар Дружби Народів (вул. Леніна), 19.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А.Я. Волчко