провадження №: 2-з/752/573/21
У Х В А Л А

Іменем України

11.06.2021 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши заяву заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Руденко Валерій Олександрович про визнання договору удаваним в частині покупця, перевід прав покупця, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, припинення права власності на майно, поділ спільного сумісного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Руденко Валерій Олександрович про визнання договору удаваним в частині покупця, перевід прав покупця, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, припинення права власності на майно, поділ спільного сумісного майна подружжя.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.06.2021 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Руденко Валерій Олександрович про визнання договору удаваним в частині покупця, перевід прав покупця, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, припинення права власності на майно, поділ спільного сумісного майна подружжя та призначено підготовче судове засідання.

Разом з поданням позовної заяви заявник ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на: квартиру АДРЕСА_1 , що зареєстрована на ім?я ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ); легковий автомобіль марки SUBARU LEGACY, 2010 року випуску державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, з об`ємом двигуна 1780 см. куб.

В обґрунтування свої вимог заявник зазначає, що предметом спору є визнання договору удаваним в частині покупця, перевід прав покупця, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, припинення права власності на майно, поділ спільного сумісного майна подружжя. Разом з цим, заявник зазначила, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зловживаючи довірою, за сумісні кошти з ОСОБА_2 придбали спірну квартиру АДРЕСА_1 , уклавши між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДБК-Партнер» 10.01.2018 року договір №9384 купівлі-продажу майнових прав на спірну квартиру та інші документи, за якими право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_3 . Окрім того, заявник зазначила, що у серпні 2020 року ОСОБА_2 , скориставшись наявністю у нього другого комплекту ключів, без узгодження з заявником, у нічний час забрав належний сторонам на праві спільної сумісної власності подружжя легковий автомобіль марки SUBARU LEGACY, 2010 року випуск, державний реєстраційний № НОМЕР_2 , сірого кольору, з об`ємом двигуна 1780 см. куб, в якому знаходилися 2 крісла автомобільних для перевозки дітей «Recaro young sport» вартістю 6000 грн.,та «Britax romer» вартістю 5000 грн. Також заявник вказувала, що враховуючи неодноразові погрози ОСОБА_2 , про те що автомобіль належить тільки йому та він може розпорядитися ним на свій розсуд, є реальна загроза того, що відповідач може продати, подарувати або в інший спосіб розпорядитися сумісною власністю, чи приховати її від справедливого розподілу.

Отже, з метою запобігання відчуження відповідачем спірного майна до закінчення розгляду справи судом, необхідним є вжиття заходів забезпечення позову, у зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду із вказаною заявою.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу вимог своєї заяви, вважає необхідним задовольнити заяву про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України, визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006, №9 постановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник (позивач), та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При розгляді заяви про забезпечення позову судом встановлено, що 01.01.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, за актовим записом № 1032, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3 .

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 28.04.2021 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 01.11.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1032 - розірвано.

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №197418069 від 23.01.220 року, між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДБК-Партенр» 10.01.2018 року укладено договір №9384 купівлі-продажу майнових прав на спірну квартиру. 27.08.2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест-ДБК» складено: Акт прийому-передачі майнових прав на квартиру, акт прийому-передачі квартири покупцю, видано довідку про право набуття майнових прав та про повну оплату вартості майнових прав, Також 28.09.2018 року йому ТОВ «ДБК-Партнер» видана виписка з переліку інвесторів №149 03.12.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Руденком Валерієм Олександровичем здійснено державну реєстрацію прав власності на спірну квартиру на ім?я ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки SUBARU LEGACY 2010 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 належить на праві власності ОСОБА_2 .

В постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суд від 09.09.2020 у справі №509/2765/19 (провадження №4-21904св19) викладено правову позицію згідно з якою метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17 (провадження№ 14-88цс20).

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд встановив, що наразі існує спір щодо визнання договору удаваним в частині покупця, перевід прав покупця, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, припинення права власності на майно, поділ спільного сумісного майна подружжя, врахував обставини, які можуть утруднити в майбутньому виконання рішення суду, якщо воно буде ухвалене на користь позивача, з огляду на що дійшов висновку щодо необхідності застосування в даному випадку заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно.

Заявник у частині вимог про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що зареєстрована на ім?я ОСОБА_3 надала належне та переконливе обґрунтування існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди її правам, яка полягає в можливості відчуження спірного майна до ухвалення рішення у даній справі, що спровокує необхідність докладання значних зусиль та витрат часу для захисту прав, свобод та інтересів у майбутньому.

Автомобіль марки SUBARU LEGACY 2010 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 є фактично предметом спору, який виник між сторонами. Відчуження вказаного автомобіля може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову, оскільки позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача 1/2 вартості придбаного ними вказаного автомобіля.

При цьому суд вважає, що вимоги про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно є співмірними з заявленими позовними вимогами, та застосування такого виду забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки не порушує прав відповідача на володіння та користування майном, в той час як відчуження відповідного майна в подальшому може утруднити виконання рішення в разі задоволення позову. Крім того, заходи забезпечення позову є тимчасовими і за результатами вирішення між сторонами спору можуть бути скасовані судом.

Враховуючи вищевикладене, предмет позову, а також викладені у заяві доводи представника позивача та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності щодо співставлення їх належності, допустимості, достовірності кожного окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку між собою, суд прийшов до висновку про відсутність належних правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, у зв`язку із цим заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Руденко Валерій Олександрович про визнання договору удаваним в частині покупця, перевід прав покупця, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, припинення права власності на майно, поділ спільного сумісного майна подружжя - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

- квартиру АДРЕСА_1 , що зареєстрована на ім?я ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_3 );

- легковий автомобіль марки SUBARU LEGACY, 2010 року випуску державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, з об`ємом двигуна 1780 см. куб.

Стягувач (позивач): ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 ; місце проживання: АДРЕСА_4 ).

Боржник (відповідач) - 1: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_7 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ),

Боржник (відповідач) - 2: ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Боржник (відповідач) - 3: ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_3 )

Копію ухвали направити позивачу для пред`явлення до виконання та сторонам для ознайомлення.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.Ю. Мазур