Єдиний унікальний номер 725/717/21
Номер провадження 2/725/144/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2021 року.Першотравневий районний суд м. Чернівці

в складі:

головуючої судді: Вольської-Тонієвич О.В.,

при секретарі Кушлак Л.Л.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Адміністрації Державної прикордонної служби України (вул.Володимирська,26 м.Київ), Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (вул.Герцена, 2А м.Чернівці) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії та визнання права на виключення квартири з числа службових для забезпечення сім`ї житлом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом.

23 червня 2021 року представник Чернівецького прикордонного загону надав через канцелярію суду клопотання про закриття провадження у справі. Вказував на те, що на даний час відсутній предмет спору, оскільки відповідачами здійснено дії по задоволенню вимог позивача, а саме погоджено Список розподілу постійної житлової площі по Чернівецькому прикордонному загону ЗРУ ДПС України щодо виділення підполковнику запасу ОСОБА_1 постійного житла по АДРЕСА_1 та 14.06.2021 подано до Чернівецької міської ради клопотання про виключення з числа службових квартири АДРЕСА_2 . Просив розглянути клопотання у його відсутність.

У свою чергу, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Зімніцька О.О. надала до суду заяву, в якій вказала, що вона та її довіритель не підтримують позовні вимоги та просять провадження у справі закрити. Крім того, просила стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4540грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9680грн. Вирішення клопотань просила провести у її відсутність.

01.07.2021 на електронну адресу суду від представника Адміністрації Державної прикордонної служби України Свисловського О. надійшли письмові пояснення. Підтримав клопотання про закриття провадження у справі.

Розгляд справи відбувався у відсутність сторін.

Адвокат Зімніцька О.О. та представник Чернівецького прикордонного загону надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши частково письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку:

Так, згідно вимог ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; 6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; 7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд вважає за можливе провадження у справі закрити.

Щодо стягнення судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Так, під час закриття провадження у справі суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету (ч.2 ст.255 ЦПК України).

Частиною 3 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Згідно вимог ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3.Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4.Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (п.80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п.34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Так, адвокатом Зімніцькою О.О. на підтвердження надання нею послуг ОСОБА_1 та їх оплату надано суду договір про надання правової допомоги від 14.09.2020, додаткові угоди, ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, акти прийому-передачі виконаних робіт та квитанції.

Як вбачається із актів прийому-передачі, адвокатом Зімніцькою О.О. надано ОСОБА_1 правову допомогу (збір інформації для подання позову до суду, подання запитів, складання позовної заяви, відповіді на відзиви, клопотань, представництво у суді). Вартість наданої правничої допомоги становить 9680грн. Факт сплати ОСОБА_1 вказаних послуг адвокату Зімніцькій О.О. підтверджується квитанціями.

Таким чином, з огляду на приписи ЦПК України, вказані документи є належним документальним підтвердженням розміру понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу.

У разі недотримання вимог частини четвертої ст.137 суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч.5,6 ст.137 ЦПК України).

01.07.2021 на електронну адресу суду від представника відповідача Адміністрації Державної прикордонної служби України Свисловського О. та представника Чернівецького прикордонного загону Адамського Н. надійшли клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу. Вважають, що адвокатом Зімніцькою О.О. значно завищено розмір наданої позивачу правової допомоги, враховуючи те, що її розмір не є співмірним із позовними вимогами та судового розгляду справи, як такого не було. Крім того, виготовлені адвокатом запити та клопотання є типовими та не вимагають значного навантаження для їх підготовки. Просили клопотання задовольнити.

Проаналізувавши та оцінивши доводи представників відповідачів щодо не співмірності заявлених адвокатом Зімніцькою О.О. витрат на правничу допомогу, суд вважає за можливе зменшити їх розмір та стягнути з відповідачів на користь позивача 6000грн.

Частиною 1 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Крім того, як роз`яснив пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі у своїй постанові «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

З урахуванням вказаних вимог закону, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 50% сплаченого ним судового збору за подання позовної заяви до суду, а інших 50% сплаченого судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету.

Керуючись ст.ст.142, 206, 255, 260,353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії та визнання права на виключення квартири з числа службових для забезпечення сім`ї житлом.

Стягнути з Адміністрації Державної прикордонної служби України (вул.Володимирська,26 м.Київ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 1 135 (одна тисяча сто тридцять п`ять)грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі)грн.

Стягнути з Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (вул.Герцена, 2А м.Чернівці) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 1 135 (одна тисяча сто тридцять п`ять)грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі)грн.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м.Чернівцях Чернівецької області (, м.Чернівці, вул.Кобилянської, 11) повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 )з Державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору, що становить 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят)грн., який було сплачено відповідно до квитанції №25 від 09.02.2021.

Роз`яснити позивачу, що повернення судового збору проводиться фінансовим органом за особистою заявою про повернення судового збору із зазначенням реквізитів рахунку отримувача коштів, копії квитанції (платіжного доручення), що підтверджує сплату судового збору до бюджету.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич