Провадження № 22ц-824/3857/2021 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(у порядку письмового провадження)

29 червня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Матвієнко Ю.О. та Гуля В. В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 липня 2017 року між ним та ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» було укладено договір добровільного страхування засобів наземного транспорту № 250546886.17, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «VOLKSWAGEN POLO» д.н.з. НОМЕР_1 .

27 листопада 2017 року відбулося ДТП, в якій водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN POLO» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Набережне шосе в м. Києві, не впорався із керуванням та здійснив наїзд на перешкоду, про що наступного дня він повідомив страховика.

Однак, 21 грудня 2017 року страхова компанія відмовила у здійсненні страхового відшкодування на підставі п. 12.2.4. договору страхування.

З відмовою відповідача позивач не погоджується, тому просить суд стягнути з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на його користь страхове відшкодування у розмірі 149 024, 85 грн. і пеню за прострочення виплати у розмірі 14 902,48 грн. та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 2 200,00 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 23 листопада 2020 року позов задоволено частково, стягнуто з ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 141 076 грн. 98 коп., пеню у розмірі 14 107 грн. 69 коп. та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 2 000 грн. 00 коп. Стягнуто з відповідача в дохід держави 1551, 84 грн. судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, представник ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» подавапеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне з`ясування усіх обставин справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається зокрема на те, що висновок експерта, який був покладений в основу оскаржуваного рішення, виконано з порушенням вимог закону, а також вказує, що заявником всупереч вимог укладеного між сторонами договору страхування при настанні ДТП не було подано заяви страхувальника, а ненадання таких документів є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, через що вважає висновок суду про наявність підстав для частково задоволення позову безпідставним.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом апеляційної інстанції строк не надходив.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає необхідним її залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до проведеної у справі судової експертизи вартість відновленого ремонту транспортного засобу без врахування ПДВ становить 143 297, 18 грн., та оскільки страхова сума за договором, укладеного між сторонами, становить 222 200, 00 грн., а 75 % від неї - 166 500, 00 грн., то автомобіль не може вважатися повністю загиблим, тому і надання страхувальником довідки медичного закладу про наявність чи відсутність сп`яніння водія на момент настання страхового випадку у даному разі не є обов`язковим, через що відмову страховика у виплаті страхового відшкодування не можна визнати обґрунтованою.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником автомобіля «VOLKSWAGEN POLO» д.н.з. НОМЕР_1 (т.1, а.с.48).

07 липня 2017 року між ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» та позивачем було укладено договір добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності водія та пасажирів від нещасних випадків № 250546886.17, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом - «VOLKSWAGEN POLO» д.н.з. НОМЕР_1 .

27 листопада 2017 року відбулося ДТП, в якій водій ОСОБА_3 , керуючи зазначеним автомобілем та рухаючись по вул. Набережне шосе в м. Києві, не впорався із керуванням та здійснив наїзд на перешкоду (т.1, а.с.16-18).

28 листопада 2017 року позивач подав страхувальнику повідомлення про автоаварію, в якій визначено усі необхідні дані щодо особи страхувальника, застрахованого автомобіля, опису автоаварії, характеру пошкоджень автомобіля, адреси місцезнаходження транспортного засобу (т.1, а.с.14-15).

З повідомлення ПрАТ АСК «ІНГО Україна» від 21 грудня 2017 року, направленого позивачеві, вбачається, що страхова компанія уважно розглянула надані страхувальником документи з приводу події, яка сталася 27 листопада 2017 року, та оскільки страхувальником не було надано довідку медичного закладу про наявність чи відсутність стану сп`яніння страхувальника або водія на момент настання страхового випадку, що є обов`язковим у випадку повної загибелі транспортного засобу, то ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» вимушена відмовити страхувальнику у здійсненні страхового відшкодування, та у разі надання зазначеної довідки страховик зможе переглянути рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування (т.1, а.с.19).

Тобто, підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування позивачу стало ненадання ним довідки про стан сп`яніння водія на момент настання страхового випадку, що передбачено п. 12.2.4 договору страхування. Будь-яких інших підстав для відмови страховиком не зазначено.

Так, відповідно до п. 11.6. договору страхування до переліку документів на виплату страхового відшкодування входить довідка медичного закладу про наявність/відсутність алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння страхувальника/водія на момент настання страхового випадку. Довідка обов`язкова у випадку повної загибелі ТЗ.

Під повною загибеллю транспортного засобу, за домовленістю сторін - п. 10.2.4. договору страхування, розуміють випадки, коли вартість відновлювального ремонту (включаючи вартість транспортування до місця ремонту) складає більш ніж 75 % страхової суми.

Відповідно до умов договору, страхова сума становить 222 20,00 грн., то 75% від цієї суми становить 166 500, 00 грн.

З висновку експерта № 13-3/163 від 02 червня 2020 року, складеним за результатами експертного дослідження, призначеного ухвалою суду, вартість відновленого ремонту транспортного засобу «VOLKSWAGEN POLO» д.н.з. НОМЕР_1 , який зазнав пошкоджень внаслідок ДТП, що сталась 27 листопада 2017 року без врахування ПДВ становить 143 297,18 грн. (т.1, а.с.220).

Відповідно до п. 8.5 договору страхування, страховик несе відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожен день прострочення, але не більше 10 % від суми боргу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі порушення зобов`язання, згідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом,

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином дослідив обставини справи та перевірив їх доказами, правильно виходив з того, що з урахуванням висновку експерта, здійсненого на виконання ухвали суду, вартість відновленого ремонту забезпеченого транспортного засобу становить 143 297,18 грн. і автомобіль позивача не може вважатися повністю загиблим, і у даному разі надання страхувальником довідки медичного закладу про наявність чи відсутність сп`яніння водія на момент настання страхового випадку не є обов`язковим, а тому відсутність такої довідки не може бути належною і достатньою підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, через що місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для частково задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування у розмірі 141 076, 98 грн., 24 419, 87 грн. пені відповідно до п. 8.5 договору страхування

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що відмовляючи у виплаті страхового відшкодування, відповідач послався на надану позивачем ремонтну калькуляцію № 0357 від 09 грудня 2017 року, згідно з якою вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 174 662, 86 грн., однак вказана ремонтна калькуляція не відображає саме вартість відновлювального ремонту, тому суд обґрунтовано відхилив даний доказ.

Посилання апелянта на те, що страхувальником не було надано заяви відповідно до розділу 11 договору страхування, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, колегія суддів теж відхиляє, оскільки позивачем при настанні ДТП було надано повідомлення про автоаварію, в якому міститься уся необхідна для страховика інформація щодо обставин настання страхового випадку, крім того ця обставина не була підставою для відмови виплаті страхового відшкодування, при цьому відповідно до п. 11.20 документи повинні бути надані страховику не пізніше 90 робочих днів з моменту настання страхового випадку та на час відмови страховиком у виплаті позивачеві страхового відшкодування ці 90 днів не минули, тому у позивача уже була відсутня підстава для подачі додатково такої заяви з урахуванням наявності відмови страховика у виплаті страхового відшкодування з інших підстав.

Інші доводи апелянта зводяться до суперечливого тлумачення норм матеріального права та незгоди із висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду першої інстанції, який їх обґрунтовано спростував, а тому не можуть бути підставою для скасування обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 листопада 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: