ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/37/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Шаповалової К.В.

за участю:

секретаря судового засідання Москаленко А.П.

представника позивача: ОСОБА_4

відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: місто Київ, вулиця Олександра Кошиця, 5а в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

у грудні 2020 року позивач ОСОБА_2 звернулась до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 від усіх доходів, щомісячно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьки дитини не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства, дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає коштів у достатньому обсязі для утримання дитини, а тому позивачка звернулась із цим позовом до суду.

Відповідно д протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 30 грудня 2020 року позовну заяву передано для розгляду судді Шаповаловій К.В.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 30 грудня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зазначених в цій ухвалі.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 22 січня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного провадження із повідомленням сторін на 19 лютого 2021 року.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги визнав, та не заперечував проти його задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши подані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 05 грудня 2017 року ( а.с. 7).

Факт проживання дитини ОСОБА_3 із матір`ю - ОСОБА_2 не заперечується та не спростовується відповідачем.

Положеннями частини другої статті 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до частин другої, третьої статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Зокрема, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Так, суд бере до уваги те, що відповідач працездатний, офіційно працевлаштований, не має на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, має належний стан здоров`я та матеріальний стан, що надає йому змогу утримувати власну дитину, та не заперечував проти задоволення позову.

При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-80 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

При цьому, згідно зі статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, про це відповідно також просить позивач у своїй позовній заяві.

Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів малолітньої - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи вік дитини, працездатний вік відповідача, відсутність у відповідача аліментних зобов`язань стосовно інших осіб, суд дійшов висновку про необхідність визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходів), щомісячно з дні пред`явлення позовної заяви, і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи приписи статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 гривні 80 копійок.

На підставі викладеного та керуючись статтями141, 180, 182, СК України, статтями 76 81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 352, 354, 430 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ :

позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви, а саме з 30 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_3

Повний текст рішення суду складено 25 лютого 2021 року.

Суддя: Шаповалова К.В.