Провадження № 2/537/471/2021
Справа № 537/70/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.06.2021 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді Фадєєвої С.О.,
за участі секретаря судових засідань Супруненко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» до ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,
Позивач АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» звернувся до суду з позовом, де просить ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням в гуртожитку по АДРЕСА_1 внаслідок відсутності понад встановлені строки (шість місяців) та стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» судовий збір у розмірі 2102 грн.
На обґрунтування позову представником зазначено, що на балансі АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» перебуває гуртожиток АДРЕСА_2 загальною площею 5812 кв.м. для проживання робітників, які працюють на даному підприємстві. Згідно ордеру № 6 від 09.02.2016 ОСОБА_1 разом з синами ОСОБА_2 , 2005 року народження, та ОСОБА_3 , 2009 року народження, було заселено у гуртожиток та виділено кімнати № 31, 32. Починаючи з січня 2020 року відповідач разом з дітьми не проживає за місцем реєстрації у гуртожитку, що підтверджується актами про непроживання. Крім того вказав на те, що відповідач не є працівником підприємства. З урахуванням викладеного вважає, що відповідачі втратили право користування житловим приміщенням, тому просить позов задовольнити.
Позивач АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» свого представника в судове засідання не направив, згідно матеріалів справи просить розгляд справи проводити у відсутність представника, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у судове засідання повторно не з`явилася з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином як шляхом надіслання судових повісток за її місцем реєстрації, які повернулися на адресу суду з відміткою Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою», так і через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Відзиву на позову заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Представник третьої особи виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як органу опіки та піклування у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду клопотання, відповідно до якого просив розгляд справи проводити у його відсутність. Окрім того, в клопотанні просив прийняти рішення в справі, керуючись найкращим інтересам дітей, так як у житловому приміщенні, що є об`єктом спору, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані неповнолітні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків.
Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Спосіб захисту, обраний позивачем, відповідає способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених статтею 16 ЦК України.
У відповідності до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що гуртожиток за адресою АДРЕСА_2 знаходиться на балансі АТ «Кременчуцький сталеливарний завод», що підтверджується копією рішення № 667 виконавчого комітету Кременчуцької міської ради депутатів трудящих від 26.11.1975 та іншими матеріалами справи.
Згідно ч. 2 ст. 128 ЖК України, жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток. Статтею 129 ЖК України передбачено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою про вселення на надану жилу площу в гуртожитку.
Як вбачається з матеріалів справи ордер на кімнати 31,32 корпус «Б» по АДРЕСА_2 виданий на ім.»я ОСОБА_1 09.02.2016 на підставі рішення ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод». Ордер було видано на склад сім`ї - ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Також між ПАТ «КСЛЗ» та ОСОБА_1 укладено договір № 6 від 09.02.2016 найму житла в гуртожитку.
Згідно інформації з реєстру територіальної громади міста Кременчука, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на час розгляду даної справи зареєстровані як проживаючі у сказаному гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 . Цей факт підтверджений також довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою 15.12.2020 ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» .
Згідно актів від 24.06.2020, 19.07.2020, 17.08.2020, 13.09.2020, 16.10.2020, 17.11.2020, 15.12.2020, що складені комісією в складі працівників ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод», ОСОБА_1 та її неповнолітні діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в кімнатах 31,32 корпусу «Б» по АДРЕСА_2 не проживають понад шість місяців, тобто з січня 2020 року, місце їх фактичного проживання невідоме.
Згідно ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За статтею 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповіадчі зареєстровані як проживаючі в гуртожитку, що перебуває на балансі позивача, але понад 6 місяців у кімнатах 31,32 корпусу «Б» по АДРЕСА_2 , не проживають, їхнє місцеперебування невідоме.
Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідач доказів поважності непроживання за місцем реєстрації або створення перешкод у проживанні суду не надала.
За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки відповідачі понад шість місяців без поважних причин не проживають в гуртожитку, що знаходиться на балансі ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод», а тому можуть бути визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Реєстрація у жилому приміщенні відповідачів, в якому вони фактично не проживають, порушує право позивача на користування та володіння майном.
Керуючись ст. 2, 13, 15, 16, 76-78, 81, 141, 223, 265, 280, 282 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд,
Позовну заяву публічного акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» до ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням- задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщення, а саме кімн. АДРЕСА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Суддя С.О. Фадєєва
Повний текст рішення складено 02.07.2021