Провадження 2-н/127/717/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В., ознайомившись із заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з постачання природного газу, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області 14.06.2021 звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з постачання природного газу.

Вивчивши матеріали заяви, дослідивши наявні у останній докази, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних міркувань.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

У заяві про видачу судового наказу вказано, що заборгованість за надані житлово-комунальні послуги боржнику нарахована за період з 11.01.2018 по 11.04.2021 та становить 19 467, 26 грн. При цьому з початку цього періоду станом на день звернення до суду із заявою пройшло більше трьох років. Крім цього, як вбачається з оборотної відомості, нарахована сума включає в себе заборгованість з жовтня 2017 року.

Таким чином, зі змісту заяви вбачається нарахування заборгованості за період понад законодавчо закріплений строк загальної позовної давності, а саме з жовтня 2017 року по квітень 2021 року, відтак суд вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Окрім цього, суд роз`яснює заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Стягувач у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Також суд звертає увагу заявника на положення ч.2 ст. 164 ЦПК України, відповідно до яких у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.164, 165, 166, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з постачання природного газу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя