Справа № 242/4237/20
Провадження 2/242/20/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Переясловської Ю.А., за участю секретаря судового засідання Каменської А.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.12.2011 року між АТ «Ощадбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір № 8124-1/02-К про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою. Відповідно до розділу 7 вказаного Договору банк встановив відповідачу кредит у розмірі 14 900, 00 грн. зі строком кредитування на період дії платіжної картки з продовженням строку у разі її перевипуску. При цьому, у пункті 7.2.1 договору було обумовлено, що процентна ставка за кредитом складає 23,00 % річних за користування кредитними коштами. 08.01.2013 року, між позивачем та відповідачем було укладено Додатковий договір № 2 до Договору № 8124-1/02-К, відповідно до якого, банк встановив відповідачу кредит у сумі 14 900, 00 грн. з процентною ставкою 24 % річних, які сплачуються щомісячно. Строк кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. Проте, умови договору відповідачем належним чином не виконуються. У зв`язку з чим, виникла заборгованість за кредитним договором, яка становить 26 116, 27 грн. З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 26 116, 27 грн., а також 2102 грн. 00 коп. витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 26.10.2020 року прийнято позовну заву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 08.06.2021 року витребувано від Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» докази для розгляду даної справи.

Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, просить суд слухати справу у їх відсутність.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Крім того, 17.02.2021 року надав заяву, в якій просить застосувати строк позовної давності, оскільки з дня останнього платежу 16.06.2018 року минув строк позовної давності за вимогою щодо повернення кредиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки до судового засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 22.12.2011 року між АТ «Ощадбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір № 8124-1/02-К про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою.

Додатковим договором № 2 до Договору № 8124-1/02-К, відповідно п. 1.1.4 якого, банк встановлює Клієнту Кредит у сумі 14 900, 00 грн. Строк дії Кредиту встановлюється на відповідний період дії Платіжної картки. При випуску Платіжної картки на новий термін Кредит продовжується на строк дії Платіжної картки. Процентна ставка за Кредитом є фіксованою і складає 24 % річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за Несанкціонованим овердрафтом складає 35 % річних. Щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого Кредиту складає 0.0 % річних. За умов безготівкового рахунку Платіжною краткою за товари та послуги, процентна ставка за користування Кредитом протягом Грейс-періоду складає 0,001 % річних.

Згідно розрахунку заборгованості, наданому позивачем в обґрунтування позову, остання дата сплати кредитних коштів 22.05.2015 року в сумі 1855,91 грн., а згідно виписки про зняття грошових коштів - 16.06.2015 в сумі 30,00 грн.

Як вбачається з положень ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позивач вважає, що зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору.

Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Проте, відповідач зобов`язання за Договором не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов кредиту, що має відображення у розрахунку заборгованості та виписках по картковому рахунку боржника.

Термін дії Платіжної картки Клієнта закінчився 17/01, що підтверджується інформацією АТ «Ощадбанк», наданою 23.06.2021 року на вимогу суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, викладено правову позицію, відповідно до якої право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статтею 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Оскільки строк дії кредитного договору відповідає строку дії платіжної карти то з наступного місяця у АТ «Ощадбанк» відсутнє право нараховувати проценти за договором, укладеним з ОСОБА_1 , тому після закінчення цього строку у відповідача не виникало обов`язку сплачувати нараховані банком проценти.

Позивач не надав суду доказів надання відповідачу платіжної картки зі строком дії з січня 2017 року по 26.04.2017 (кінцеву дату нарахування процентів). Тому, з 01 лютого 2017 року підстави для нарахування процентів за користування кредитом відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач вказує, що у зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач має перед банком заборгованість в сумі 26 116, 27 грн., яка складається з: 14 865,03 грн. - заборгованість за основним боргом; 6 984, 19 грн. проценти за користування кредитом; 6,00 грн. комісія; 398,30 грн. три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 964,22 грн. три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 2 898, 53 грн. витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Формулювання статті 625 ЦК України тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Згідно наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року справа №127/15672/16-ц.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що позивач має право на стягнення з відповідача суми боргу за кредитним договором з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми боргу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

Надаючи оцінку зібраним доказам, суд виходить з того, що на день звернення до суду з цим позовом (09.10.2020 року), формально сплив трирічний строк позовної давності до заявлених банком вимог про стягнення заборгованості з відповідача.

За таких обставин, в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Зважаючи на вищезазначене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судовий збір не стягується у зв`язку з відмовою в позові.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 77, 78, 81, 82, 89, 141, 257, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 554, 610, 611, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.А. Переясловська