Справа № 361/5992/19
Провадження № 2-з/361/156/21
У Х В А Л А

23 червня 2021 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Радзівіл А.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Борівської селищної ради Фастівського району Київської області Марченка Володимира Григоровича, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок, скасування державної реєстрації права власності, скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року до суду звернулася позивач із вищевказаним позовом.

17 червня 2021 року до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд:

-заборонити громадянину ОСОБА_2 , як власнику користуватися житловим будинком загальною площею 135,9 кв.м., та до його надвірними будівлями та спорудами: гаражем-літньою кухнею, погребом, огорожею, тротуаром, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,1876 га, кадастровий номер: :01:051:0056, за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі входити, проникати або іншим чином заволодівати вищезазначеним майном;

-заборонити громадянину ОСОБА_2 , як власнику вчиняти будь-які дії щодо передачі в користування (оренду, суборенду, найм, піднайм тощо) житлового будинку загальною площею 135,9 кв.м., та його надвірних будівель та споруд: гаражу-літньої кухні, погребу, огорожі, тротуару, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,1876 га, кадастровий номер: :01:051:0056, за адресою: АДРЕСА_1 ;

-встановити обов`язок ОСОБА_2 , як власнику не створювати будь-яких перешкод у користуванні житловим будинком загальною площею 135,9 кв.м., та до його надвірними будівлями та спорудами: гаражем-літньою кухнею, погребом, огорожею, тротуаром, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,1876 га, кадастровий номер: :01:051:0056, за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та її малолітній дитині ОСОБА_4 , 2013р.н. та всім іншим особам, уповноваженим ОСОБА_1 .

Заява обґрунтована тим, що 03.02.2019 р. близько 14:50 год., без повідомлення, погодження та попередження позивача, до спірного житлового будинку в якому проживає позивач разом із своєю малолітньою дитиною ОСОБА_4 , 2013 р.н., за відсутності позивача, проникнув ОСОБА_2 , його дружина, а також інші невідомі особи, які ходили по території земельної ділянки та входили до будинку та до його надвірних будівель та споруд. Наведені особи повідомили, що є власниками земельної ділянки, тому мають право там знаходитись та потрапляти до будь-яких будівель та споруд, що знаходяться на території даної земельної ділянки. Про наведене незаконне проникнення до житла, позивач 03.02.2019р. звернулась із заявою до Національної поліції України, її заява була зареєстрована за № ЄО 2765.

19 травня 2021 р. відбулося повторне незаконне проникнення до житла позивача відповідачем ОСОБА_2 ..

Так, 19.05.2021р. близько 13:00 год., без попередження, до спірного житлового будинку розташованого на спірній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_1 разом із своїм малолітнім сином ОСОБА_5 , 2013 р.н., проникнув відповідач - ОСОБА_2 , разом з ними іншими невідомими особами. Зазначені особи самоправно ходили по території земельної ділянки та входили до будинку та до надвірних будівель та споруд, на заперечення Позивачки не реагували. Наведені особи повідомили, що є власниками земельної ділянки, та зареєстрували на своє ім`я право власності на будинок, тому мають право там знаходитись та приїхали, щоб проживати у будинку.

Про незаконне проникнення до житла, яке є єдиним місцем проживання позивача та її малолітньої дитини було подано заяву до Броварського районного управління поліції ГУНП Київської області. Заява була зареєстрована 19.05.2021р. за № ЄО 15808.

Прибуття слідчо-оперативної групи поліції змусило відповідача ОСОБА_2 та осіб, які з ними прибули, залишити будинок та земельну ділянку.

Незважаючи на те, що дитина не була зареєстрована у житловому будинку, який побудований на переданій в іпотеку земельній ділянці з кадастровим номером :01:051:0056, її право на користування цим житлом виникло з моменту народження відповідно до статей 150, 155, 156 Житлового кодексу Української PCP та статей 331, 402, 405 ЦК України. Як підтвердження факту постійного проживання дитини у житловому будинку, який побудований на переданій в іпотеку земельній ділянці з кадастровим номером :01:051:0056, позивачем надано Акт обстеження фактичного місця проживання дитини від 26.12.2018р. складений депутатом Літківської сільської ради Пов`якіль О.М. та посвідчений Літківським Сільським Головою Андріяшем І.Г..

Житловий будинок, який належить позивачу і побудований та переданий в іпотеку, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:051:0056 за адресою АДРЕСА_1 , є єдиним місцем проживання позивача та її малолітньої дитини - ОСОБА_4 2013 р.н.

Суд вивчивши подану заяву, наведені в ній обставини та обґрунтування, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно п.1, 3 ч.1, 2 ст. 150 ЦПК Українипозов забезпечується: забороною вчиняти певні дії ; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавствапри розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналізуючи вищевказані норми чинного законодавства, можна дійти висновку про те, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Дослідивши матеріали позову, заяву та додані до неї матеріали встановлено, що позивач ОСОБА_1 пред`явлено до ОСОБА_2 департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Борівської селищної ради Фастівського району Київської області Марченка Володимира Григоровича про визнання права власності на житловий будинок, скасування державної реєстрації права власності, скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Предметом вищевказаного спору є житловий будинок АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:051:0056, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, враховуючи те, що між сторонами реально виник спір, беручи до уваги співмірність даного виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, а також те, що право власності на майно, зареєстроване за відповідачем, викладені у заяві обставини дають підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, через це необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 , як власнику, вчиняти будь-які дії щодо передачі в користування (оренду, суборенду, найм, піднайм тощо) третім особам, житлового будинку загальною площею 135,9 кв.м., та його надвірних будівель та споруд: гаражу-літньої кухні, погребу, огорожі, тротуару, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,1876 га, кадастровий номер: :01:051:0056, за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо інших заходів забезпечення позову, які просить вжити ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що в цій частині заява є безпідставною та задоволенню не підлягає, оскільки такі заходи є неспівмірними із заявленими позовними вимогами.

Крім того, вжиття таких заходів забезпеченням позову є вирішенням спору по суті, що суперечать положенням ст. 2 ЦПК України, зокрема положенням щодо неупередженого розгляду справи.

З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149 153 ЦПК, ст.ст. 260, 261, 354 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборони ОСОБА_2 , як власнику, вчиняти будь-які дії щодо передачі в користування (оренду, суборенду, найм, піднайм, тощо) третім особам, житлового будинку загальною площею 135,9 кв.м., та його надвірних будівель та споруд: гаражу-літньої кухні, погребу, огорожі, тротуару, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,1876 га, кадастровий номер: :01:051:0056, за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині поданої заяви про забезпечення позову - відмовити.

Дані про стягувача: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Дані про боржника: ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Копію ухвали направити заявнику, особам, яких стосуються заходи забезпечення позову для відома та виконання.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Радзівіл А.Г.