ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1296/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №695/666/21 Категорія: 310020000 Середа Л. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року м. Черкаси:

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Сіренко Ю.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач (скаржник) ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача адвоката Кучер Ю.В. на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.05.2021 (повний текст складено 24.05.2021, суддя в суді першої інстанції Середа Л.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася у квітні 2021 року до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісяця, на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, мотивуючи про те, що дочка сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у вузі та в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, бо навчається та проживає в іншому місті, а батько матеріально нічим не допомагає, коштів матері, на утриманні якої знаходиться донька, не достатньо.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.05.2021 позов у справі задоволено повністю. Суд виходив з того, що відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь в утриманні повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, так як має можливість сплачувати відповідні аліменти.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник відповідача адвокат Кучер Ю.В. подала 08.06.2021 через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням відхилити позовні вимоги у справі. Вказує, що висновки суду не ґрунтуються на доказах. В описовій частині рішення вказано, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а в резолютивній частині до повного. Позовні вимоги пред`явлено в інтересах повнолітньої особи. Суд не повідомив скаржника про розгляд справи належним чином, направивши кореспонденцію звичайним листом. Сторони у справі не спілкуються, отже позивач не знає стану матеріального становища відповідача. Суд не встановив чи донька сторін потребує матеріальної допомоги та чи має відповідач змогу надавати їй таку допомогу.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просила суд апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням наведеного, розгляд цієї справи про стягнення аліментів проводиться у порядку письмового провадження відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка згідно довідки Української медичної стоматологічної академії за №1854 від 28.01.2021 є студентом першого курсу, група № 6 медичного факультету Української медичної стоматологічної академії денної форми навчання за держзамовленням. Термін навчання з 01.09.2020 по 30.06.2026.

Згідно довідки старости с. Благодатне виконавчого комітету Золотоніської міської ради за №388 від 02.03.2021 ОСОБА_3 , 2003 року народження, знаходиться на повному утриманні своє матері ОСОБА_1 , 1976 року народження.

З урахуванням наведеного, позивач вказує, що дитина сторін, яка досягла повноліття та продовжує навчання у вищому навчальному закладі, у зв`язку з чим потребує матеріальної підтримки, отже відповідач, як її батько, має сплачувати аліменти на утримання доньки, так як має для цього можливості.

Такими є фактичні обставини у справі.

Пунктом 3 частини 3 статті 376 ЦПК України передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

У даному випадку в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач на момент ухвалення оскарженого рішення отримав повідомлення про розгляд справи, а також позовну заяву з додатками та ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі, як це передбачено ст. ст. 128, 272 ЦПК України, оскільки в матеріалах справи наявні лише супровідні листи, адресовані сторонам, та взагалі відсутні дані щодо їх доставлення до адресатів.

З цих підстав апеляційний суд приходить до висновку про те, що справу було розглянуто без повідомлення про дату, місце та час судового розгляду сторони відповідача, що, у аспекті вищенаведених вимог п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України, є обов`язковою підставою для скасування судового рішення при його апеляційному перегляді, у разі, якщо про це вказано скаржником, що має місце в цій справі.

Вирішуючи по суті заявлені позивачем вимоги, апеляційний суд виходить з такого.

За правилами ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Отже законодавством передбачено дві умови для стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, а саме потреба в матеріальній підтримці та можливість батьків надавати таку допомогу.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

З системного аналізу фактичних обставин, встановлених при розгляді справи, та вищенаведених норм законодавства вбачається, що відповідач, як батько дитини має обов`язок утримувати її, попри досягнення донькою повноліття, адже вона продовжує навчання в Українській медичній стоматологічної академії, яка є вищим учбовим закладом, на денній формі навчання.

Оскільки вказаний учбовий заклад знаходитися в іншому населеному пункті (м. Полтава) ніж місце проживання доньки сторін, це обумовлює додаткові витрати на проїзд на навчання, організацію проживання, придбання продуктів харчування та першої потреби, тощо. Отже з матеріалів справи вбачається наявність потреби дитини сторін в матеріальній допомозі від батьків у зв`язку з продовженням навчання, що свідчить про необґрунтованість доводів скаржника про протилежне.

При цьому відповідач не довів суду, що існують обставини, які перешкоджають йому надавати таку допомогу своїй дитині. Доказів наявності у відповідача інших утриманців чи існування будь-яких інших обставин, які б свідчили про неможливість сплати ним аліментів суду не надано. Так відповідач є працездатною особою, не довів існування поганого стану свого здоров`я, що перешкоджає пошуку роботи, чи наявності низького доходу через інші обставини.

Всі заперечення скаржника ґрунтуються на твердженні, що позивач не представила суду доказів його можливості сплачувати аліменти доньці. Однак скаржнику слід врахувати, що принцип змагальності, закріплений у ст.12 ЦПК України, полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог. Простіше кажучи, позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази. Про перевагу однієї позиції над іншою суд і виносить власне рішення.

При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

Така правова позиція відображена в постанові ВС від 23.10.2019 у справі №917/1307/18.

Вказівка скаржника на те, що позовні вимоги пред`явлено в інтересах повнолітньої особи апеляційним судом відхиляється, адже з матеріалів справи вбачається, що донька сторін перебуває на утриманні матері (позивача). Крім того, законодавство (ст.199 СК України) не містить заборон щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на користь того з батьків, хто утримує дитину.

Враховуючи встановлені при розгляд справи обставини, апеляційний суд вважає, що з відповідача у даній справі має бути стягнуто аліменти у розмірі 1 /4 частини його доходів, адже саме такий розмір належним чином буде відповідати інтересам дитини, яка продовжує навчання та враховувати майновий стан відповідача.

Інші доводи, зазначені скаржником в апеляційній скарзі, не свідчать про помилковість визначеного при апеляційному розгляді цієї справи розміру аліментів, що має бути стягнутий з відповідача.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.05.2021 у даній справі слід скасувати на підставі п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України у зв`язку з істотним порушенням вимог процесуального права, та прийняти постанову про задоволення позовних вимог у справі та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1 / 4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісяця, на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання.

Так як позовні вимоги у справі задоволено, на підстав ст. 141 ЦПК України витрати скаржника по оплаті судового збору за перегляд справи апеляційним судом слід залишити за ним.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.05.2021 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , аліменти на утримання повнолітньої дочки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно на період навчання, починаючи стягнення з дати подання позову, тобто з 15.03.2021, і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2026, але не більше ніж до досягнення дочкою 23-річного віку.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 30.06. 2021.

Суддя-доповідач

Судді