Справа №705/1726/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2021 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді Піньковського Р.В.

секретаря судового засідання Безвенюк Н.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Умань в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Паланської сільської ради про визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування, в обґрунтування якої зазначила наступне.

В лютому 2019 року, точної дати не встановлено, помер її брат ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина, що складається із права на земельну ділянку (пай).

В подальшому, протягом шести місяців після смерті ОСОБА_2 вона звернулася до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області і було відкрито спадкову справу № 91/2019. Єдиним спадкоємцем за законом на майно є вона.

23.02.2021 року вона через представника звернулася до нотаріуса з метою видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай).

Після відкриття спадкової справи вона звернулася до міськрайонного управління в Уманському районі та м. Умані Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області з приводу надання їй інформації про сертифікат на ім`я ОСОБА_2 і їй була надана письмова відповідь, у якій вказувалося, що спадкодавець отримав сертифікат на земельну ділянку (пай) серії ЧР № 005037 від 03.07.1996 року із земель КСПП «Перемога» (розміром земельної частки 3,07 в умовних кадастрових гектарах) та надано копію журналу книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), копію державного акту на право колективної власності на землю серія ЧР № 15-5 та виписку із списку пайовиків, де вказано його прізвище. Вважає, що копії вказаних документів підтверджують факт наявності у померлого ОСОБА_2 права на земельну ділянку (пай).

Досудове врегулювання цього спору проводилося шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса, однак нотаріусом було видано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 23.02.2021 року, тому вона вимушена була звернутися до суду з цим позовом.

Просить суд визнати за нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) в розмірі 3,07 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території с. Юрківка Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, від її представника - адвоката Гупала М.М. надійшла письмова заява, у якій просить суд справу слухати у його відсутність та у відсутність його довірителя ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача Паланської сільської ради в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, повно та всесторонньо вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Юрківської сільської ради Уманського району Черкаської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер невідомої дати лютого місяця 2019 року, актовий запис № 10.

ОСОБА_2 належала земельна ділянка (пай) розміром 3,07 в умовних кадастрових гектарах із земель КСПП «Перемога», передана на підставі рішення КСПП «Перемога» № 236 від 20.06.1996 року. ОСОБА_2 , у зв`язку з цим було видано сертифікат на право на земельну частку (пай), що підтверджується копією додатку до рішення сесії Юрківської сільської ради народних депутатів та копією книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), які видаються громадянам з колективної та інших форм власності (а.с. 13-16).

Вказане підтверджується також відповіддю міськрайонного управління в Уманському районі та м. Умані Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 16.09.2019 року вих. № 29-23-0.211-235/115-19, наданою на запит адвоката Гупала М.М., згідно якої ОСОБА_2 отримав сертифікат на земельну ділянку (пай) серія ЧР № 005037 від 03.07.1996 року із земель КСПП «Перемога» (розміром земельної частки 3,07 в умовних кадастрових гектарах). Підставою для реєстрації є рішенням КСПП «Перемога» № 236 від 20.06.1996 року.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану по Уманському району Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, батьками позивача по справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є: батьком - ОСОБА_3 , матір`ю - ОСОБА_4 , актовий запис № 42.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 СК України, батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також є: батьком - ОСОБА_3 , матір`ю - ОСОБА_4 , актовий запис № 4.

Позивач ОСОБА_1 , яка, у відповідності до свідоцтва про її народження та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, є рідною сестрою померлого ОСОБА_2 , звернулася до ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області, із заявою про прийняття спадщини.

Згідно постанови ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області, від 23 лютого 2021 року, представнику спадкоємця ОСОБА_1 - адвокату Гупало Максиму Михайловичу, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 на право на земельну частку (пай) КСПП «Перемога» Уманського району Черкаської області розміром 3,07 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі, яка залишилася після смерті рідного брата довірителя ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на вищезазначене право, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай).

Також, відповідно до вказаної постанови нотаріуса єдиним спадкоємцем за законом на майно спадкодавця є рідна сестра ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину у встановлені законодавством строки.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність або відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення чи захисту в обраний спосіб.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті її брата.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_2 за життя не розпорядився належним йому майном шляхом складання заповіту, спадкування здійснюється за законом.

Згідно з ч. 2 ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, та і з боку матері.

Положеннями ч.ч.1, 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Позивач звернулася до нотаріуса, як спадкоємець за законом, але у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Суд враховує, що інші спадкоємці, які б прийняли спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України шляхом спільного проживання відсутні.

Визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

Крім того, Пленум Верховного суду України в своїй постанові від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах спадкування», а саме в п. 11 роз`яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X «Перехідні положення» ЗК України).

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Згідно пунктів 16, 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Отже, Сертифікат на право на земельну частку (пай) посвідчує право громадян на відповідну частину земель сільськогосподарського призначення без виділу її в натурі (на місцевості). Державним актом на право власності на земельну ділянку, який видається після виділення власником земельних часток (паїв), посвідчується право власності на вже виділену землю, як об`єкт матеріального світу.

Крім того, Пленум Верховного суду України в своїй постанові від 30.03.2008 року № 7 «Про судову практику у справах спадкування», а саме в п. 10 роз`яснив, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Також, відповідно до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» зазначено, що у разі втрати, пошкодження сертифікату про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємця з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Судом встановлено, що спадкодавцем ОСОБА_2 за життя було отримано сертифікат серії ЧР № 005037 від 03.07.1996 року із земель КСПП «Перемога», що розташовано на території с. Юрківка (за межами населеного пункту) Паланської сільської ради Уманського району, але оригінал вказаного документу відсутній. Оригінали документів, а саме державний акт на право колективної власності, списки осіб на земельні частки (паї), книга реєстрації сертифікатів на земельні частки (паї) знаходяться в ГУ Держгеокадастру у Черкаській області. Позивач, спадкоємець після смерті ОСОБА_2 , у встановлені законом порядку та терміни звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але, у зв`язку з відсутність оригіналу сертифікату про право на земельну частку (пай), їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що на цей час позбавляє позивача скористатися своїм правом та належним чином оформити свої права.

За таких обставин, з урахуванням досліджених доказів по справі суд визнає, що наявні достатні підстави для визнання за позивачем права в порядку спадкування, таке визнання не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб і може бути прийняте, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, але позивач у своїй заяві на стягненні судових витрат не наполягає.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 319, 321, 328, 356-358, 1216, 1222, 1225, 1226, 1262 ЦК України,ст.ст. 12, 200, 206, 211, 247, 259, 263-265, 268, 272, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) в розмірі 3,07 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території с. Юрківка Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Р. В. Піньковський