Справа № 752/7435/20
Провадження № 2/752/2155/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 червня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської РДА про встановлення порядку користування житловим приміщенням (квартирою),-

в с т а н о в и в:

у квітні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у якому просила встановити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , загальною площею-100,6 кв. м, житловою площею - 40,2 кв. м., а саме:

-виділити у користування співвласнику ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ізольовану кімнату (за техпаспортом № 3), що складає площу 15,6 кв. м поєднану з вбудованим гардеробом (за техпаспортом № 4), площею 2,6 кв. м та балконом площею 0,8 кв. м., які мають вхід виключно з цієї кімнати;

-виділити у користування співвласнику ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ізольовану кімнату (за техпаспортом № 7), що складає площу 8,4 кв. м.;

-залишити (виділити) у користування співвласнику ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ізольовану кімнату (за техпаспортом № 6), що складає площу 16,2 кв. м.;

-в спільному користуванні співвласників залишити: кухню (за техпаспортом №8) площею 15,4 кв. м., вбиральню (за техпаспортом № 9) площею 2.5 кв.м., санвузел (за техпаспортом № 5)- 5,5 кв. м, передпокій (за техпаспортом № 1)- 29,7 кв.м., коридор (за техпаспортом № 2)- площею 3,9 кв. м.

На мотивування своїх позовних вимог вказує, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 18.11.2005 року. Від шлюбу має з відповідачем спільну дитину сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Голосіївського районного суду від 15.04.2019 року цей шлюб був розірваний.

За час перебування у шлюбі нею з відповідачем було набуте в спільну сумісну власність наступне майно:

квартира за адресою: АДРЕСА_2 в таких частках:

- ОСОБА_4 35/100 - придбано на ім`я позивача, про що свідчить свідоцтво про право власності видане ГУ житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради 10.12.2012 року;

- ОСОБА_2 5/100 - придбано на ім`я Відповідача, про що свідчить Свідоцтво;

-1/3 частина нежитлового приміщення в будинку АДРЕСА_3 .

14 лютого 2020 року вона та відповідач, керуючись принципом добровільності визначення способів розподілу спільного майна, дійшли згоди про заміну режиму спільної сумісної власності подружжя на режим особистої приватної власності на майно, яке закріпили договором колишнього подружжя про поділ спільного майна подружжя, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу зареєстрованого в реєстрі за № 465 (надалі - Договір).

Після укладання договору особистою приватною власністю - ОСОБА_2 є - 5/100 частини спірної квартири та 1/3 частини нежитлового приміщення в будинку АДРЕСА_3 , а особистою приватною власністю ОСОБА_4 є 35/100 частини Спірної квартири.

Спільна з відповідачем дитина є власником 60/100 частини спірної квартири, яке належить йому згідно Свідоцтва. Тобто Спірна квартира має 3-х власників та у спірній квартири вони всі зареєстровані та спільно проживають.

Між ними встановився наступний сталий порядок користування квартирою, а саме: син проживає в кімнаті (за техпаспортом 6), що становить 16,2 кв.м., відповідач проживає в кімнаті (за техпаспортом що складає площу 8,4 кв.м., а вона відповідно проживає в кімнаті (за техпаспортом 3), що складає площу 15,6 кв.м., об`єднану з вбудованим гардеробом (за техпаспортом № 4) площею 2,6 кв.м. та балконом площею 0,8 кв.м, вхід на які здійснюється виключно через цю кімнату.

Такий порядок користування квартирою відповідає фактичному розміру майна, яке належить нам, як співвласникам на праві власності відповідно до Договору та Свідоцтва та не призводить до порушення житлових прав співвласників квартири.

У спільному користуванні всіх власників перебувають також вбиральня, санвузол, коридор, передпокій та кухня.

Зважаючи на те, що відповідач грубо порушує домовленості щодо порядку користування квартирою, а саме користується кімнатою 15,6 кв. м, в якій вона проживає, вважає, що він порушує її житлові права.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позов, у якому запропонований позивачем порядок користування співвласниками житловим приміщенням (квартирою) АДРЕСА_1 на сьогоднішній день є неможливим. Вказує, що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, а у разі неможливості мають право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Вважає що суд має право відмовити позивачу у задоволенні вимог про встановлення порядку користування квартирою. Вказує, що хоч за документами квартира АДРЕСА_1 складається з трьох відокремлених кімнат площею 16,2 кв. м., 15,6 кв. м. та 8,4 кв. м. що підтверджує технічний паспортом. Але внаслідок переобладнання квартири, кімната площею 8.4 кв. м. була об`єднана з передпокоєм. Вважає запропонований позивачем порядок користування співвласниками житловим приміщенням (квартирою) АДРЕСА_1 на сьогоднішній день є неможливим (а.с.115-117).

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ухвалою від 29.04.2020 року суддею Хоменко В.С. справа була прийнята у провадження з призначенням проведення розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.29,104).

Представник позивача - Шпакович О.В. в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги задовольнити частково, лише в частині, а саме:

-виділити у користування співвласнику ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ізольовану кімнату (за техпаспортом № 3), що складає площу 15,6 кв. м поєднану з вбудованим гардеробом (за техпаспортом № 4), площею 2,6 кв. м та балконом площею 0,8 кв. м., які мають вхід виключно з цієї кімнати;

-в спільному користуванні співвласників залишити: кухню (за техпаспортом №8) площею 15,4 кв. м., вбиральню (за техпаспортом № 9) площею 2.5 кв.м., санвузел (за техпаспортом № 5)- 5,5 кв. м, передпокій (за техпаспортом № 1)- 29,7 кв.м., коридор (за техпаспортом № 2)- площею 3,9 кв. м.

Представник позивача - адвокат Незвіський Д.Я. подав заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності сторони позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання двічі не з`явився, а саме не з`явився у судове засідання що призначалося на 02.06.2021 року, та не з`явився у судове засідання 22.06.2021 року. Причини його неявки суд вважає неповажними.

Треті особи ОСОБА_3 та представник Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської райдержадміністрації в судове засідання не з`явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.11.2005 року по 15.04.2019 року.

Від шлюбу мають дитину сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За час перебування у шлюбі сторонами набута у власність трикімнатна квартира за адресом: АДРЕСА_4 в частках:- ОСОБА_4 - 35/100, ОСОБА_2 - 5/100, дитині ОСОБА_3 -60/100 частин.(а.с.8).

14.02.2020 року сторони, керуючись принципом добровільності визначення способів розподілу спільного майна, дійшли згоди про заміну режиму спільної сумісної власності подружжя на режим особистої приватної власності на майно, яке закріпили Договором колишнього подружжя про поділ спільного майна подружжя, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Манойло Н.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 465.(а.с.9-13).

Після укладання Договору особистою приватною власністю - ОСОБА_2 є - 5/100 частини спірної квартири та 1/3 частини нежитлового приміщення в будинку АДРЕСА_3 , а особистою приватною власністю ОСОБА_4 є 35/100 частини Спірної квартири.

Між сторонами стався сталий порядок користування відповідно якому позивач проживає в кімнаті (за техпаспортом 3), що складає площу 15,6 кв. м., об`єднану з вбудованим гардеробом (за техпаспортом № 4) площею 2,6 кв. м. та балконом площею 0,8 кв. м, вхід на які здійснюється виключно через цю кімнату.

Такий порядок користування квартирою відповідає фактичному розміру майна, яке належить позивачці на праві власності відповідно до Договору та Свідоцтва.

У спільному користуванні всіх власників перебувають також вбиральня, санвузол, коридор, передпокій та кухня.

За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ст. 319 цього Кодексу, встановлені визначальні принципи здійснення права власності, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно вимог ст. 321 ЦК України, у якій закріплений конституційний принцип непорушності права власності, проголошує, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок 'частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимог учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо видалити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартир. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 04.10.91 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

Зі змісту статті 358 ЦК України вбачається, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. При встановленні порядку користування будинком (квартирою) кожному із співвласників передається в користування конкретна частина будинку (квартири), виходячи з його частки в праві спільної власності на будинок (квартиру). Встановлення співвласниками порядку користування будинком (квартирою) з виділенням конкретних приміщень в натурі, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них.

Відповідно до ст. ст. 391, 396 ЦК України власник майна може вимагати усунення всяких порушень його права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, в тому числі і шляхом подання до суду відповідного позову.

Виходячи з викладеного підлягають задоволенню позовні вимоги про виділення у користування ОСОБА_1 ізольованої кімнати (за техпаспортом № 3), що складає площу 15,6 кв. м поєднану з вбудованим гардеробом (за техпаспортом № 4), площею 2,6 кв. м та балконом площею 0,8 кв. м., які мають вхід виключно з цієї кімнати, та залишення у спільному користуванні співвласників кухню (за техпаспортом №8) площею 15,4 кв. м., вбиральню (за техпаспортом № 9) площею 2.5 кв.м., санвузел (за техпаспортом № 5)- 5,5 кв. м, передпокій (за техпаспортом № 1)- 29,7 кв.м., коридор (за техпаспортом № 2)- площею 3,9 кв. м.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача в рахунок відшкодування судових витрат, витрати понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн.(а.с.1).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 317, 319, 321, 358, 396 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141,258-268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської РДА про встановлення порядку користування житловим приміщенням (квартирою) - задовольнити.

Виділити у користування співвласнику ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в квартирі АДРЕСА_1 ізольовану кімнату (за техпаспортом № 3), що складає площу 15,6 кв. м поєднану з вбудованим гардеробом (за техпаспортом № 4), площею 2,6 кв. м та балконом площею 0,8 кв. м., які мають вхід виключно з цієї кімнати.

Залишити у спільному користуванні співвласників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 кухню (за техпаспортом №8) площею 15,4 кв. м., вбиральню (за техпаспортом № 9) площею 2.5 кв. м., санвузел (за техпаспортом № 5)- 5,5 кв. м, передпокій (за техпаспортом № 1)- 29,7 кв.м., коридор (за техпаспортом № 2)- площею 3,9 кв. метрів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору 840 грн. 80 коп.(вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресом: АДРЕСА_5 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресом: АДРЕСА_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя В.С. Хоменко