СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/772/21
ун. № 759/3344/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.;

при секретарі Істоміній О.Г.;

розглянувши відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду від 20.04.2021 року по цивільній справі № 759/3344/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Тревел» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20.04.2021 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «БРАЙТ-ТРЕВЕЛ».

21.05.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20.04.2021 року, в якій позивачка просить роз`яснити порядок дій державного виконавця при виконанні зазначеного рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява задоволенню не підлягає з таких підстав.

Встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20.04.2021 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «БРАЙТ-ТРЕВЕЛ», скасовано наказ ТОВ «Брайт Тревел» № 5-К від 17.01.2020р. про звільнення ОСОБА_1 з посади менеджера з міжнародних освітніх програм та поновлено її на роботі на вказаній посаді. (т. 2 а.с. 157-162).

Оскільки в частині поновлення на роботі вказане судове рішення підлягає негайному виконанню, позивачці було видано виконавчий лист відповідного змісту (т. 2 а.с. 181).

30.04.2021 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Рабоволюком В.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 7 ч. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконання даного рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень (т. 2 а.с. 180).

Відповідно до ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

За положеннями вказаної статті рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

У п. 32 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що всі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою це необхідна передумова розуміння рішення сторонами та громадськістю.

Верховний Суд України у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року також наголошує на тому, що ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановлені й ст. 215 ЦПК України, і обов`язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини. Разом з тим рішення не повинно містити зайвої деталізації, яка не має правового значення в даній справі, а також незрозумілих словосполучень, занадто довгих речень, через які викладення фактичних обставин важко сприймається.

Виходячи з цієї норми закону, роз`яснення рішення суду це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту.

Роз`яснення рішення є засобом виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового рішення суду. Таким чином, суд роз`яснює суть судового рішення, якщо воно є незрозумілим для суб`єкта, якому надано право звернення за відповідним роз`ясненням. Між тим, необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його тяжко виконати, оскільки має місце ймовірність неправильного його виконання чи невиконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Згідно з частинами першою, п`ятою статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню. Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником наказу про це, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків (пункт 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»). Отже, законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає в тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде це рішення оскаржуватися. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (частина друга статті 14 ЦПК України 2004 року). Згідно з частиною другою статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20.04.2021р. ухвалено відповідно по позовних вимог позивачки, а саме: скасовано наказ ТОВ "Брайт Тревел" № 5-К від 17.01.2020р. про звільнення ОСОБА_1 з посади менеджера з міжнародних освітніх програм та поновлено її на роботі на вказаній посаді.

Дане рішення є зрозумілим, а тому законних підстав для його роз`яснення немає.

У той же час суд роз`яснює заявниці, що у разі незгоди із рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення вона має право звернутись до суду із скаргою в порядку передбаченому Розділом VІІ ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 261, 271, 353, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду від 20.04.2021 року по цивільній справі № 759/3344/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Тревел» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В. Кириленко