РІШЕННЯ

Іменем України

16.02.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова

у складі: головуючої - судді Марків Ю.С.,

з участю секретаря судового засідання Галімурка О.І.

представника позивача Жидачівська Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання договору поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, суд -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Франківського районного суду м. Львова із позовною заявою до Львівської міської ради з вимогою визнати таким, що поновлений на той самий строк і на тих самих умовах Договір оренди земельної ділянки від 15.04.2009, зареєстрований у Львівській міській раді 15.04.2009 за №Ф-1238 та у Львівському міському відділі Львівської регіональної філії Центру ДЗК 10.08.2009 за №04:09:438:00038 кн.04-2.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається, зокрема, на частину 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та вказує, що згідно п.8. Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009, його укладено на 5 (п`ять) років до 05.03.2014. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Зазначає, що 02.10.2013, тобто за 5 місяців до закінчення строку дії Договору, позивач звернулася до Орендодавця з письмовим повідомленням про намір продовжити його дію, однак, відповіді про прийняте Орендодавцем рішення, як і відмови від продовження дії Договору, позивачу надано не було. Згодом, позивач отримала відповідь від начальника Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування Львівської міської ради, який у листі №2403-5250 від 18.10.2016 зазначив, що за результатами розгляду повідомлення позивача від 02.10.2013, було підготовлено проект ухвали «Про продовження гр. ОСОБА_1 терміну оренди земельної ділянки на АДРЕСА_1 », однак, у зв`язку з проблемною ситуацією на ринку «Привакзальний» та закінченням повноважень депутатів 6-го скликання, питання щодо забезпечення дотримання прав осіб, що здійснюють торговельну діяльність на ринку залишається відкритим. Разом з тим, зазначає, що і надалі безперервно продовжує користуватися земельною ділянкою та належно виконує свої обов`язки по Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009, у зв`язку з цим позивач стверджує, що вона набула право на поновлення Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009 на той же строк та на тих самих умовах на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

21 лютого 2020 року позивач збільшив позовні вимоги, просив, у зв`язку з тривалим розглядом даного судового спору, з метою забезпечення можливості реального захисту порушеного права позивача та його відновлення, керуючись пунктом 2 частини 2 статті 49 Цивільного процесуального кодексу України, позивач вказує, що вирішив скористатися своїм процесуальним правом на збільшення позовних вимог та, просить суд прийняти до розгляду заяву про збільшення позовних вимог, згідно з якою, окрім заявленого в позовній заяві, просить суд:

-визнати таким, що поновлений на той самий строк (з 05.03.2019 до 05.03.2024) і на тих самих умовах Договір оренди земельної ділянки від 15.04.2009, зареєстрований у Львівській міській раді 15.04.2009 за №Ф-1238 та у Львівському міському відділі Львівської регіональної філії Центру ДЗК 10.08.2009 за №04:09:438:00038 кн.04-2;

-визнати укладеною Додаткову угоду від 18.02.2020 року до Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009 (зареєстрований у Львівській міській раді 15.04.2009 за №Ф-1238 та у Львівському міському відділі Львівської регіональної філії Центру ДЗК 10.08.2009 за №04:09:438:00038 кн.04-2) про поновлення Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009 на той самий строк і на тих самих умовах двічі, а саме: з 05.03.2014 до 05.03.2019; та з 05.03.2019 до 05.03.2024 (один з примірників оригіналу якої долучений позивачем додатком №5 до заяви про збільшення позовних вимог для Франківського районного суду міста Львова, другий примірник оригіналу якої направлений відповідачу разом з заявою про збільшення позовних вимог, а третій зберігається в позивача).

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив такий задовольнити.

У чергове судове засідання, яке відбулось 16.02.2021 предстаник відповідача, втретє, не з`явився, хоча неодноразово був належним чином повідомлений судом про час та місце розгляду справи.

Так, 17.12.2020 року на електронну адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його участю в іншому судовому процесі.

25.01.2021 року повторно, на електронну адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його участю в іншому судовому процесі.

16.02.2021, втретє, на електронну адресу суду від представника відповідача надійшло аналогічне клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його участю в іншому судовому процесі.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Відтак, в судовому засіданні 16.02.2021 року суд відхилив клопотання представника відповідача про відкладення втретє розгляду справи, визнавши причини неявки відповідача неповажними та продовжив розгляд справи за відсутності представника відповідача та на підставі наявних доказів.

Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.04.2009 між ОСОБА_1 та Львівською міською радою (надалі Орендодавець) укладено Договір оренди земельної ділянки, зареєстрований у Львівській міській раді 15.04.2009 за №Ф-1238 та у Львівському міському відділі Львівської регіональної філії Центру ДЗК 10.08.2009 за №04:09:438:00038 кн.04-2, за умовами якого Орендодавець на підставі ухвали ЛМР №2502 від 05.03.2009 «Про користування гр. ОСОБА_1 земельною ділянкою на АДРЕСА_1 » надав, а позивач прийняла в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,0090 га, кадастровий номер :06:002:0020, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , для обслуговування будівлі магазину.

Як вбачається з п.8. Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009, такий укладено строком на 5 (п`ять) років до 05.03.2014. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до частин 1, 2 статті 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до положень статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі", у редакції чинній на момент укладення зазначеного Договору, договір оренди землі підлягає державній реєстрації і набирає чинності після його державної реєстрації.

Враховуючи положення частини 1 статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

З тексту листа Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування Львівської міської ради №2403-5250 від 18.10.2016 вбачається, що позивачем дотримано вимог пункту 8 Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009, оскільки 02.10.2013 у Львівській міській раді зареєстроване звернення позивача за №3-К-25078/АП про намір продовжити дію Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009 на той самий строк та на тих самих умовах, за результатами розгляду якого відповідачем було підготовлено проект ухвали «Про продовження гр. ОСОБА_1 терміну оренди земельної ділянки на АДРЕСА_1 », однак, начальник Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування Львівської міської ради у листі №2403-5250 від 18.10.2016 зазначив, у зв`язку з проблемною ситуацією на ринку «Привакзальний» та закінченням повноважень депутатів 6-го скликання, питання щодо забезпечення дотримання прав осіб, що здійснюють торговельну діяльність на ринку, станом на 18.10.2016 досі залишається відкритим.

Доказів відмови відповідача від продовження дії Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009 на той самий строк та на тих самих умовах чи будь-якого іншого заперечення проти продовження дії Договору матеріали справи не містять.

Протягом місяця з моменту закінчення строку дії Договору та до моменту прийняття рішення у даній справі від відповідача не надійшло заперечень щодо продовження дії Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009. Разом з тим, з тексту листа Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування Львівської міської ради №2403-5250 від 18.10.2016, який складений відповідачем та скерований позивачу після спливу більше ніж двох років з 05.03.2014 (дата закінчення строку Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009, вказана в пункті 8 Договору), вбачається, що відповідачу відомо про спроби позивача в передбаченому законом порядку продовжити дію Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009, як і відомі обставини продовження користування позивачем земельною ділянкою після закінчення строку дії Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009, більше того, текст вказаного листа №2403-5250 від 18.10.2016, свідчить про триваючий намір Орендодавця продовжити дію Договору з позивачем на той самий строк і на тих самих умовах.

Відповідно до даних, зазначених в листі Залізничної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 18.07.2018 та в листі Франківської ДПІ Залізничного управління ГУ ДПС у Львівській області №7432/13-01-54-10 від 14.02.2020, а також в квитанціях про сплату позивачем орендних платежів з фізичних осіб, згідно податкової звітності, проведених нарахувань та відомостей про сплату за даними картки особового рахунку за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) відсутня заборгованість по орендній платі з фізичних осіб.

Судом встановлено, а відповідачем не заперечувалось, що позивач безперервно до сьогоднішнього дня продовжує користуватися земельною ділянкою та належно виконує свої обов`язки по Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009, в тому числі, щодо сплати орендних платежів, та приймає виконання позивачем умов Договору щодо сплати орендних платежів.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтями 13, 30 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни істотних умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Порядок поновлення договору оренди землі визначено статтею 33 Закону України "Про оренду землі".

Вирішуючи даний спір, суд застосовує редакцію вказаної статті, яка була чинною на дату, з якої виникло переважне право на поновлення Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009. Дана правова позиція повністю узгоджується з висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 19 червня 2018 року у справі № 820/5348/17.

За змістом статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина 1). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (частина 2). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина 3). При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина 4). Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5).

У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (частина 6). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (частина 7). Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржена в суді (частина 8).

Із наведеної норми вбачається, що законодавчо відокремлено право на укладення договору оренди на новий строк шляхом укладення додаткової угоди, яке має бути реалізовано до спливу строку договору оренди землі, що закріплено у частинах 1-5 цієї норми, від права вважати продовженим договір оренди землі у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди землі за відсутності протягом одного місяця після спливу терміну дії договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні цього договору оренди, визначене у інших частинах цієї статті., а саме: у частинах 6-8.

Відповідні положення у вказаних частинах зазначеної статті дозволяють продовжувати орендні правовідносини, але у першому випадку це право повинно бути реалізовано до спливу договору оренди, а у другому - воно може настати за відсутності заперечення іншої сторони протягом визначеного терміну після закінчення строку дії договору оренди землі.

З приписами даної статті кореспондується погоджена сторонами умова, передбачена пунктом 8 Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009, за змістом якої після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

Приписами статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) кількість автоматичного поновлення договору оренди законодавцем не обмежено.

Враховуючи фактичні обставини справи та підстави позову (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) спір між сторонами виник у зв`язку із реалізацією позивачем права на укладення Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009 на новий строк, шляхом укладення додаткової угоди, у зв`язку із поновленням Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009 на той же строк та на тих самих умовах відповідно до частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Для поновлення договору оренди землі на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обов`язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди.

Так, згідно поданих до матеріалів справи копій листа Залізничної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 18.07.2018; листа Франківської ДПІ Залізничного управління ГУ ДПС у Львівській області №7432/13-01-54-10 від 14.02.2020; квитанцій про сплату позивачем орендних платежів з фізичних осіб за період березень-грудень 2014 року у кількості 10 шт.; за період січень-грудень 2015 року у кількості 12 шт.; за період січень-грудень 2016 року у кількості 12 шт.; за період січень-грудень 2017 року у кількості 12 шт.; за період січень-травень 2018 року у кількості 5 шт.; за період червень 2018 рік - грудень 2018 рік у кількості 7 шт.; за період січень 2019 рік - лютий 2019 рік у кількості 15 шт.; квитанції №16 про сплату позивачем орендних платежів з фізичних осіб від 03.02.2020, - вбачається, що позивач продовжує користуватися земельною ділянкою, що є об`єктом Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009, після спливу строку дії Договору та належно виконує свої обов`язки за Договором, зокрема, сплачує орендну плату, тощо.

Львівська міська рада протягом місяця після спливу строку дії Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009 та до моменту прийняття рішення у даній справі не заперечила у поновленні Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009 (слід наголосити, що лист відповідача №2403-5250 від 18.10.2016 направлений позивачу більше ніж по спливу 2 років після закінчення строку дії Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009 і є відповіддю на звернення позивача від 02.10.2013 за №3-К-25078/АП про намір продовжити дію Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009 на той самий строк та на тих самих умовах, що випливає зі змісту самого листа, і, за переконанням суду, не містить жодних заперечень у поновленні Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009 на той самий строк і на тих самих умовах в розумінні частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", а навпаки містить ствердний намір відповідача поновити Договір оренди земельної ділянки від 15.04.2009).

Тобто позивач здійснив усі необхідні дії в розумінні частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", спрямовані на поновлення Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009 на той самий строк і на тих самих умовах.

Відтак, посилання відповідача на відсутність підстав для поновлення договору оренди землі через відсутність відповідного рішення відповідача на поновлення Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009 на той самий строк і на тих самих умовах визнаються необґрунтованими, оскільки поновлення договору оренди за приписами частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» (яка визначена підставою позову) відбувається на тих самих умовах і на той самий строк, які були передбачені договором, автоматично з наступної дати після дати його припинення; при цьому відсутність реалізації позивачем переважного права оренди земельної ділянки може свідчити виключно про відсутність підстав для укладення відповідної додаткової угоди на підставі приписів частин 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», втім не спростовує обставин поновлення правовідносин сторін за приписами частини 6 статті 33 цього Закону. Разом із тим, не можуть бути визнані необґрунтованими доводи відповідача про необхідність прийняття органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування рішення про поновлення договору оренди землі як передумови для поновлення цього договору, оскільки за змістом частини 7 статті 33 Закону України "Про оренду землі" укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Тобто положення наведеної норми (визначеної як юридична підстава позову) не пов`язують право орендаря на поновлення дії договору оренди землі із прийняттям уповноваженим органом рішення про надання (передачу) земельної ділянки; таке право на поновлення договору оренди землі реалізується за умови дотримання орендарем встановлених законом приписів; при цьому оформлення поновлення договору оренди шляхом укладення додаткової угоди безпосередньо передбачено положеннями зазначеної норми.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає, що наведена правова норма, не може тлумачитись відповідачем на власний розсуд, в такий спосіб, що повноваження, права та обов`язки відповідача обмежені виключно прийнятими ним рішеннями, а зобов`язує відповідача приймати рішення і діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі Законом України «Про оренду землі».

Так відповідно до частини 9 статті 33 Закону України "Про оренду землі" відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Дослідивши умови Додаткової угоди, яку позивач просить визнати укладеною, суд доходить до висновку, що відповідно до її змісту Договір оренди земельної ділянки від 15.04.2009 поновлюється на тих же умовах та на той же строк двічі, а саме: 1) з 05.03.2014 до 05.03.2019; та 2) з 05.03.2019 до 05.03.2024.

Щодо поновлення Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009 на строк з 05.03.2019 до 05.03.2024, суд вважає, що така позовна вимога зумовлена виключно наявним зволіканням в укладенні додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009 з боку відповідача. Оскільки приписами статті 33 Закону України «Про оренду землі» кількість автоматичного поновлення договору оренди не обмежено, а позивачем вчинено усі необхідні дії, спрямовані на поновлення Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009, станом на сьогодні Договір оренди земельної ділянки від 15.04.2009 вже вдруге вважається автоматично поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені Договором оренди земельної ділянки від 15.04.2009, а отже, з метою забезпечення можливості реального захисту порушеного права позивача та його відновлення така позовна вимога підлягає задоволенню.

Цивільне законодавство передбачає загальний принцип свободи договору (пункт 3 статті 3 Цивільного кодексу України) і не встановлює такого способу захисту цивільного права чи інтересу як зобов`язання примусового укладення договору.

Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) містить пряму вказівку щодо обов`язковості укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі та продовження договору оренди землі з мовчазної згоди орендодавця.

Отже, враховуючи, що нормами законодавства України, які були чинними під час виникнення спірних правовідносин, прямо встановлена обов`язковість оформлення додаткової угоди до договору оренду землі для оформлення факту його поновлення і виникнення за орендарем права оренди (стаття 640 Цивільного кодексу України, стаття 125 Земельного кодексу України), й суд вважає, що позивачем правильно обрано спосіб захисту свого цивільного права чи інтересу, який відповідає вимогам статті 16 Цивільного кодексу України.

Оскільки, відповідач зволікає в укладенні Додаткової угоди, яка має бути укладена в обов`язковому порядку у місячний строк, то позовна вимога ОСОБА_1 щодо визнання такої Додаткової угоди укладеною є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 Цивільного кодексу України.

Між тим, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у Постановах від 26.05.2020 та 22.09.2020 року (справи №908/299/18 та №313/350/16-ц) виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа- повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини на певних умовах. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону «Про оренду землі».

Таким чином, звернення особи до суду з позовом про визнання договору оренди землі поновленим на підставі частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі" не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору.

На підставі викладеного, враховуючи, що між сторонами існує спір щодо поновлення Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову і визнання поновленим на той самий строк і на тих самих умовах Договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009 двічі.

Наведене повністю узгоджується з практикою Верховного Суду, викладеною ним в постановах від 20.03.2018 у справі №912/645/17, від 20.03.2018 у справі №907/271/13, від 25.07.2019 у справі № 915/856/18, та від 10.09.2018 у справі № 920/739/17.

З огляду на викладене позов підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 264, 265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання договору поновленим на той самий строк і на тих самих умовах - задовольнити.

Визнати таким, що поновлений на той самий строк (з 05.03.2014 до 05.03.2019) і на тих самих умовах договір оренди земельної ділянки від 15.04.2009, зареєстрований у Львівській міській раді 15.04.2009 за №Ф-1238 та у Львівському міському відділі Львівської регіональної філії центру ДЗК 10.08.2009 за №04:09:438:00038 кн.04-2.

Визнати таким, що поновлений на той самий строк (з 05.03.2019 до 05.03.2024) і на тих самих умовах договір оренди земельної ділянки від 15.04.2009, зареєстрований у Львівській міській раді 15.04.2009 за №Ф-1238 та у Львівському міському відділі Львівської регіональної філії центру ДЗК 10.08.2009 за №04:09:438:00038 кн.04-2.

Визнати укладеною додаткову угоду від 18.02.2020 року до договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009 (зареєстрований у Львівській міській раді 15.04.2009 за №Ф-1238 та у Львівському міському відділі Львівської регіональної філії центру ДЗК 10.08.2009 за №04:09:438:00038 кн.04-2) про поновлення договору оренди земельної ділянки від 15.04.2009 на той самий строк і на тих самих умовах двічі, а саме: з 05.03.2014 до 05.03.2019; та з 05.03.2019 до 05.03.2024.

Стягнути з Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку відкладення складання повного рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач:Львівська міська рада, , адреса: м.Львів, пл.Ринок, 1.

Повний текст рішення виготовлено 01.03.2021 року.

Суддя Марків Ю.С.