Справа № 309/298/20
Провадження № 2/309/725/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Сідей Я.Я.

секретаря судового засідання: Дюрдь А.І.

з участю позивачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом:

ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2

до

ОСОБА_5 , Горінчівської сільської ради Хустського району, третя особа без самостійних вимог: Приватне підприємство «Архітектура і К»

про визнання недійсним рішення сільської ради та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку,

с у д -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 звернулись в суд з даним позовом посилаючись на те, що вони являються сусідніми землекористувачами земельних ділянок в с. Монастирець, урочище « Полянки ». Земельні ділянки виділені на підставі рішень Монастирецької сільської ради, зокрема:

ОСОБА_2 - земельна ділянка виділена згідно рішення 20-ої сесії 5-го скликання Монастирецької сільської ради від 24.06.2007 р. площею 0,1123 га., та передано йому безоплатно у приватну власність; ОСОБА_4 - земельна ділянка виділена згідно рішення 6-ої сесії 5-го скликання Монастирецької сільської ради від 08.11.2006 р. площею 0,063 га., а рішенням 10-ої сесії 6-го скликання сільської ради від 13.12.2011 р. внесено зміни до п.2 рішення 6- ої сесії 5-го скликання сільської ради від 08.11.2006 р., яким фактично додано земельну ділянку площею 0,025 га. від якої відмовився ОСОБА_6 , на користь ОСОБА_4 , а саме надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_4 площею 0,088 га. Рішенням 15-ої сесії 7-по скликання сільської ради від 15.05.2018 р. затверджено проект землеустрою та передано земельну ділянку у власність площею 0,0884 га. На підставі вищезазначеного рішення сесії державним реєстратором зареєстровано право власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /номер запису № 27602154 від 22.08.2018 р./; ОСОБА_1 - земельна ділянка виділена згідно рішення 12-ої сесії 4-го скликання Монастирецької сільської ради від 27.04.2004 р. на підставі рішення Хустського районного суду від 29.12.2003 р. по справі №2-1314/2003 р. та рішенням 5-ої сесії 5-го скликання Монастирецької сільської ради від 04.09.2006 р. передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,1438 га. для ведення особистого селянського господарства в ур.» Полянки ». На підставі зазначеного рішення виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 454069 виданий 29.10.2008 р. та зареєстрований за №:01:08:0711:00021 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю; ОСОБА_3 з 2004 р. користується земельною ділянкою площею 0,03 га., яка була виділена її батьку - ОСОБА_8 у 2001 році згідно рішення Монастирецької сільської ради; ОСОБА_5 - земельна ділянка надана на підставі рішення 34-ої сесії 6-го скликання Монастирецької сільської ради від 31.07.2014 р., яким було йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0752 га.

Вказані земельні ділянки згідно даних Форми - 6 ЗЕМ були віднесені до земель сільськогосподарського призначення у зв`язку з чим рішенням 35-ої сесії 6-го скликання Монастирецької сільської ради від 10.10.2014 р. було вирішено виготовити містобудівну документацію з розробкою детального плану забудови урочища « Полянки ».

Виконкомом Монастирецької сільської ради розробку містобудівну документацію замовлено у Приватного підприємства «Архітектура і К». Після розробки містобудівної документації 21.09.2015 року її було затверджено на засіданні сесії Монастирецької сільської ради. Після затвердження містобудівної документації ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 виготовили правовстановлюючі документи на земельні ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

Після виготовлення правовстановлюючого документа відповідач ОСОБА_5 замовив у землевпорядній організації винесення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) після яких винесені межі були встановлені на земельну ділянку, якою користується ОСОБА_3 , фактично відібравши від неї земельну ділянку площею O,02 га., та на земельну ділянку ОСОБА_1 орієнтовною площею 0,007 га..

При встановленні меж земельної ділянки сусідні землекористувачі не були повідомлені, та не були присутні під час винесення меж сусіднього землекористувача.

Після звернення зі скаргою відповідача до інспектора з охорони за використанням земель позивачі дізналися про те, що рішенням 4- ої сесії 7-го скликання Монастирецької сільської ради від 22.02.2016 р. було надано дозвіл на приватизацію земельної ділянки площею 0,0977 га., що на 0,0225 га. більше ніж йому надана земельна ділянка у 2014 р.

10.09.2019 року позивачами подана відповідна заява щодо порушення кримінального провадження за фактом службового підроблення посадовими особами Монастирецької сільської ради.

30.09.2019 р. старшим слідчим Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області Фурман Р.В. винесена постанова про закриття кримінального провадження.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час розробки містобудівної документації, якою внесені зміни до частини Генерального плану в с. Монастирець, урочище «Полянки», зокрема в частині розташування земельних ділянок громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , не взято до уваги фактичні розміри, площі, конфігурації та межі земельних ділянок, які використовувалися та які були узгоджені. Після змін до Генерального плану затверджених у 2015 р. ОСОБА_2 звернувся до землевпорядної організації ТзОВ «Хуст-Земля-Карпат» для виготовлення дозвільних документів на право власності та коли за допомогою геодезичних пристроїв встановили межі визначені у змінах до Генплану від 2015 року виявилося, що згідно даних змін розмір його земельної ділянки становить лише 0,0955 га., хоча фактично користується земельною ділянкою розміром 0,1123 га. В постанові слідчого також зазначено про те: «Щодо допущення помилок під час виготовлення документації щодо внесення змін до частини Генерального плану с. Монастирець, затверджених у 2015 році, саме в обумовленій вище частині де розташовані земельні ділянки ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та Яким, що призвело до невідповідності відомостей про розміри та координати земельних ділянок та їх меж, щодо фактичного використовування земельних ділянок, то у даному випадку скасування таких змін та внесення коригувань у землевпорядну документацію, здійснюється урахуванням вимог Земельного законодавства з питань землеустрою в порядку Цивільного судочинства.

На підставі вищезгаданої постанови позивачі подали 09.12.2019 р. заяву до Монастирецької сільської ради з проханням розглянути на засіданні 22-ої сесії 7-го скликання Монастирецької сільської ради питання: Про відміну рішення 4-ої сесії 7-го скликання Монастирецької сільської рад від 22.02.2016 р. « Про внесення змін до рішення 34-ої сесії 6-го скликання сільське ради від 31.07.2014 р. , щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_5 , мешканцю с. Монастирець в ур. «Полянки площею 0,0977 га.; Про відміну рішення 6-ої сесії 7-го скликання Монастирецької сільської рад від 10.08.2016 р. «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельне ділянки у власність гр. ОСОБА_5 , АДРЕСА_4 площею 0,0977 га. ур. «Полянки» для ОЖБ.; Про надання дозволу на внесення змін до детального плану забудови вулиці « Полянки » із внесенням часткової зміни до Генерального плану с. Монастирець.

Дана заява була розглянута на засіданні 22-ої сесії 7-го скликання Монастирецької сільської ради 23 грудня 2019 року. Депутатами було вирішено заяву задовольнити частково, а саме надано дозвіл на внесення змін до детального плану забудови вулиці « Полянки » із внесенням часткової зміни до Генерального плану с. Монастирець. Однак на адресу ОСОБА_3 був надісланий витяг із рішення №164 від 23 січня 2019 р., в якому допущена помилка: «замість слів грудня записано «січня», в резолютивній частині рішення записано:«Відмовити в задоволенні заяви від громадян ОСОБА_3 , мешканцю АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , мешканцю АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , мешканцю АДРЕСА_3 ».

На протязі тривалого часу земельний спір позивачі намагалися вирішити з Відповідачем в добровільному порядку, однак досягти згоди так і не вдалося.

У 2016 році відповідач ОСОБА_5 приватизував земельну ділянку площею 0,0977 га. на підставі рішення 6-ої сесії 7-го скликання Монастирецької сільської ради від 10.08.2016 р. «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_5 , мешк. АДРЕСА_4 площею 0,0977 га. в ур. « Полянки » та оформив право власності на земельну ділянку, згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта земельна ділянка зареєстрована державним реєстратором Фізер В.В. за №16101121 від 25.08.2016 р. Запис про право власності внесено державним реєстратором 25 серпня 2016 р., при цьому рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийнято - 28 серпня 2016 року, що суперечить ч. 1 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно», та є додатковою підставою анулювання запису про право власності на земельну ділянку. Додаткову площу 0,0225 га. земельної ділянки Відповідач ОСОБА_5 отримав у 2016 році на підставі рішення 4-ої сесії 7-го скликання Монастирецької сільської ради від 22.02.2016 р. скориставшись допущеною помилкою в детальному плані ур. «Полянки». При цьому сусіднім землекористувачам рішеннями Монастирецької сільської ради раніше були виділені (надані) земельні ділянки ніж Відповідачу.

Про те, що відповідач ОСОБА_5 у 2016 році приватизував земельну ділянку площею 0,0977 га. на підставі рішення 6-ої сесії 7-го скликання Монастирецької сільської ради від 10.08.2016 р. «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_4 площею 0,0977 га. в ур. « Полянки » позивачі дізналися лише на початку вересня 2019 року, а письмово отримали підтвердження з моменту отримання постанови слідчого від 30.09.2019 р. про закриття кримінального провадження. Також позивачі дізналися, що Відповідач оформив право власності на земельну ділянку.

Тому позивачі вважають пропущений 3-ох річний термін звернення до суду з поважних причин та просять визнати поважним пропущений строк та поновити строк звернення до суду, визнати недійсним рішення 6-ої сесії 7-го скликання Монастирецької сільської ради від 10.08.2016 р. «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_4 площею 0,0977 га. в ур. « Полянки », скасувати запис про державну реєстрацію права власності земельної ділянки за №16101121 від 25.08.2016 р. внесеного державним реєстратором Фізер В.В. згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 31119690 від 28.08.2016 року.

Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилися. Подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на наведені у позові обставини.

Ухвалою Хустського районного суду від 28.01.2021 року замінено первісного відповідача - Монастирецьку сільську раду на належного відповідача - Горінчівську сільську раду.

Представник Горінчівської сільської ради Хустського району в судове засідання не зявився. Сільський голова Калинич М. надав суду лист від 12.04.2021 р. в якому просить суд справу розглянути без участі представника Горінчівської сільської ради. Позовні вимоги залишає на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов. Вважав позов необґрунтованим та просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку з пропущенням строку позовної давності.

Представник третьої особи без самостійних вимог приватного підприємства «Архітектура і К» в особі директора Путрашик Тетяна Вікторівна в судовому засіданні підтримала поданий відзив на позов. Зазначила, що при розробці проекту Зміни до частини генерального плану с. Монастирець з розробкою детального плану території в урочищі «Мочарь» були враховані всі матеріали вже існуючих земельних ділянок та зроблено розподіл територій, згідно з будівельними нормами і правилами земель запасу Монастирецької сільської ради.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні судом встановлено, що сторони являються сусідніми землекористувачами земельних ділянок в с. Монастирець, урочище « Полянки ».

Земельні ділянки виділені на підставі рішень Монастирецької сільської ради, зокрема:

ОСОБА_2 - земельна ділянка площею 0,1123 га. згідно рішення 20-ої сесії 5-го скликання Монастирецької сільської ради від 24.06.2007 р. та передана йому безоплатно у приватну власність;

ОСОБА_4 - земельна ділянка площею 0,063 га. згідно рішення 6-ої сесії 5-го скликання Монастирецької сільської ради від 08.11.2006 р., а рішенням 10-ої сесії 6-го скликання сільської ради від 13.12.2011 р. внесено зміни до п.2 рішення 6- ої сесії 5-го скликання сільської ради від 08.11.2006 р., яким фактично додано земельну ділянку площею 0,025 га. від якої відмовився ОСОБА_6 , на користь ОСОБА_4 .. На підставі вищезазначеного рішення сесії державним реєстратором зареєстровано право власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /номер запису № 27602154 від 22.08.2018 р./;

ОСОБА_1 - земельна ділянка площею 0,1438 га. згідно рішення 12-ої сесії 4-го скликання Монастирецької сільської ради від 27.04.2004 р. на підставі рішення Хустського районного суду від 29.12.2003 р. по справі № 2-1314/2003 р. та рішенням 5-ої сесії 5-го скликання Монастирецької сільської ради від 04.09.2006 р. передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в ур.»Полянки». Виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 454069 виданий 29.10.2008 р. та зареєстрований за №:01:08:0711:00021 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю;

ОСОБА_3 з 2004 р. користується земельною ділянкою площею 0,03 га., яка була виділена батьку - ОСОБА_8 у 2001 році згідно рішення Монастирецької сільської ради;

ОСОБА_5 - земельна ділянка площею 0,0752 га. на підставі рішення 34-ої сесії 6-го скликання Монастирецької сільської ради від 31.07.2014 р., яким було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Вказані земельні ділянки згідно даних Форми - 6 ЗЕМ були віднесені до земель сільськогосподарського призначення та рішенням 35-ої сесії 6-го скликання Монастирецької сільської ради від 10.10.2014 р. вирішено виготовити містобудівну документацію з розробкою детального плану забудови урочища « Полянки ».

21.09.2015 року на засіданні 46-ї сесії 6-го скликання Монастирецької сільської ради затверджена містобудівна документація «Зміни до частини генерального плану с. Монастирець з розробкою детального плану території в ур. "Мочарь" (територія колишнього АКАТО " Ріка " та ур." Полянки ".

В судовому засіданні встановлено, що рішенням 4-ої сесії 6-го скликання Монастирецької сільської ради від 31.07.2014 року ОСОБА_5 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в с. Монастирець, урочище Полянки.

Відповідач ОСОБА_5 звернувся до землевпорядної організації ТОВ «Моя земля» для складання документації із землеустрою, якою визначено точні межі земельної ділянки, її геодезичні координати і складено кадастровий план земельної ділянки за наслідком чого розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

18.08.2014 року було складено акт встановлення та погодження меж земельної ділянки площею 0, 0977 га. із суміжними землевласниками та землекористувачами, яким стверджується, що заперечень з боку суміжних землекористувачів ні щодо межі, ні щодо земельної ділянки немає, що стверджується особистими підписами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 /а.с. 62/.

З листа № 80 від 25.05.2018 року вбачається, що межові знаки земельної ділянки в урочищі «Полянки» площею 0,977 га., наданої ОСОБА_5 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд встановлені згідно технічної документації. Межові знаки поновлено.

Листом № 1007-120/2/1092Г від 07.09.2018 року Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області стверджується, що відповідач ОСОБА_5 має всі законні підстави для здійснення будівельних робіт з будівництва індивідуального житлового будинку з господарською будівлею у АДРЕСА_5 .

Відповідно до ч.1 ст.13 діючого ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Отже, враховуючи, що позивачі не довели факту порушення їх прав та охоронюваних законом інтересів відповідачами, що є обов`язком позивача відповідно до засад змагальності сторін за ст. 12 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_5 , крім іншого, обґрунтовуючи свої заперечення у відзиві, вказав, що в задоволенні позовних вимог позивачів слід відмовити із-за спливу строку позовної давності.

Суд вважає за справедливе погодитись з такими запереченнями, оскільки такі належними та достовірними доказами доведені.

Зокрема, суд виходить з вимог ст. 257 ЦК України, якою, зокрема, встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність (ст.256 ЦК України) - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг строку починається (ст.253 ЦК України) з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Так, матеріалами справи достовірно встановлено, що подана позивачами позовна заява про визнання недійсним рішення 6-ої сесії 7-го скликання Монастирецької сільської ради від 10.08.2016 р. «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_4 площею 0,0977 га. в ур. « Полянки » та скасування запису про державну реєстрацію права власності земельної ділянки за №16101121 від 25.08.2016 р., подана поза межами строку позовної заяви, оскільки, як вбачається з матеріалів позовної заяви /а.с. 62/, позивачі ще у 2014 році знали про можливе порушення свого права. Зокрема, як вбачається з Акту встановлення та погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами від 18.08.2014 р., встановлення меж земельної ділянки проводилося в присутності ОСОБА_1 , ОСОБА_12 .. Отже перебіг строку позовної давності розпочався щонайменше 18.08.2014 р. і такий трьохрічний строк закінчився ще у 2017 році, а позовна заява подана лише 04.02.2020 р..

З огляду на викладене суд на підставі ст.267 ч.4 ЦК України вважає за справедливе і необхідне повністю відмовити позивачам у задоволенні їх позовних вимог за спливом строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, оскільки сплив строк позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст.266 ч.1 ЦК України).

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову понесені позивачами судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України, залишаються за позивачами.

Керуючись ст.ст. 81, 223, 229, 263-265 ЦПК України, 256, 257, 266, 267 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , Горінчівської сільської ради Хустського району, третя особа без самостійних вимог: Приватне підприємство «Архітектура і К» про визнання недійсним рішення сільської ради та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя Хустського

районного суду: Сідей Я.Я.