ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 червня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 731/214/21

Головуючий у першій інстанції Савенко А. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1037/21

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,

із секретарем Шкарупою Ю.В.

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Феррекспо петролеум оншор»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Варвинського районного суду Чернігівської області від 26 травня 2021 року (місце ухвалення смт. Варва, дата складання повного рішення 26.05.2021) про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Феррекспо петролеум оншор» про припинення трудового договору,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Феррекспо петролеум оншор» про припинення трудового договору. У позові позивач просив визнати трудовий договір, укладений між ОСОБА_1 і ТОВ «Феррекспо петролеум оншор» припиненим із 20.05.2021 у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади директора ТОВ «Феррекспо петролеум оншор» на підставі ст. 38 КЗпП України (з ініціативи працівника) з 20.05.2021.

Ухвалою Варвинського районного суду від 26.05.2021 відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі, та роз`яснено позивачу, що він має право звернутися з аналогічним позовом до господарського суду за місцезнаходженням відповідача, тобто до Господарського суду м. Києва.

Ухвала суду обґрунтована тим, що позивач був призначений на посаду директора відповідача - ТОВ «Феррекспо петролеум оншор», а відповідно до Статуту товариства директор є виконавчим органом товариства, тому спір стосується припинення повноважень виконавчого органу товариства і не може розглядатись в порядку цивільного судочинства. При цьому суд послався на постанови Великої палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 145/1885/15-ц та від 19.02.2020 у справі № 145/166/18.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Варвинського районного суду від 26.05.2021, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що посилання суду на постанови Великої палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 145/1885/15-ц та від 19.02.2020 у справі № 145/166/18 не можуть бути застосовані у даній справі, оскільки не є подібними правовідносинами, а посилання на рішення Конституційного Суду України не стосується звільнення директора товариства за власним бажанням. Звільнення директора товариства за власним бажанням не пов`язане з реалізацією учасниками товариства своїх повноважень щодо припинення повноважень виконавчого органу, а відтак не має розглядатися у порядку господарського судочинства. Позов директора товариства про визнання трудових відносин припиненими підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Висновок про необхідність розгляду позову в порядку господарського судочинства є передчасним та необґрунтованим.

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу до суду подано не було.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з`явились, належним чином про час та місце розгляду справи повідомлені, що вбачається зі зворотніх повідомлень, які містяться в матеріалах справи (а.с. 60), та телефонограм, які отримані позивачем та відповідачем - директором ТОВ «Феррекспо петролеум оншор» Карповим А.М. (а.с. 50-53).

Крім того, матеріали справи містять заяви позивача ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності (а.с. 52, 56).

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги враховуючи наступне.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За вимогами п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судом встановлено, що у травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Феррекспо петролеум оншор» про припинення трудового договору. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що відповідно до рішення загальних зборів учасників ТОВ «Феррекспо Петролеум Оншор» від 12.12.2008 його було призначено на посаду директора. Відповідно до положень п. 13.4.3 статуту товариства звільнення директора належить до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства. 18.06.2020 позивач написав заяву про звільнення за власним бажанням у порядку ст. 38 КЗпП України на ім`я загальних зборів учасників відповідача. Відповідно до вимог статуту позивачем було вжито всіх заходів для скликання загальних зборів учасників, повідомлення про проведення таких зборів у строк визначений ч.3 ст. 32 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», учасникам товариства було надано можливість для ознайомлення із документами.

У позові позивач просив визнати трудовий договір, укладений між ОСОБА_1 і ТОВ «Феррекспо петролеум оншор» припиненим із 20.05.2021 у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади директора ТОВ «Феррекспо петролеум оншор» на підставі ст. 38 КЗпП України (з ініціативи працівника) з 20.05.2021.

Ухвалою Варвинського районного суду від 26.05.2021 відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі, та роз`яснено позивачу, що він має право звернутися з аналогічним позовом до господарського суду за місцезнаходженням відповідача, тобто до Господарського суду м. Києва.

Ухвала суду обґрунтована тим, що позивач був призначений на посаду директора відповідача - ТОВ «Феррекспо петролеум оншор», а відповідно до Статуту товариства директор є виконавчим органом товариства, тому спір стосується припинення повноважень виконавчого органу товариства і не може розглядатись в порядку цивільного судочинства. При цьому суд послався на постанови Великої палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 145/1885/15-ц та від 19.02.2020 у справі № 145/166/18.

Проте, з таким висновком місцевого суду не погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, враховуючи наступне.

Частиною другою статті 8 Конституції України передбачено, що звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян, на підставі Конституції України гарантується.

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги заявника з посиланням на постанови Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18 та від 17.03.2021 у справі № 520/11437/16-ц, згідно яких справи за позовом директора товариства щодо його звільнення за власним бажанням є спорами, що виникають із трудових відносин.

Як вбачається, у даній справі, позивач пред`явив позовну вимогу про припинення трудового договору, та просив визнати трудовий договір, укладений між ОСОБА_1 і ТОВ «Феррекспо петролеум оншор» припиненим із 20.05.2021 у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади директора ТОВ «Феррекспо петролеум оншор» на підставі ст. 38 КЗпП України (з ініціативи працівника) з 20.05.2021.

Суд першої інстанції не врахував наведеного, не взяв до уваги судову практику розгляду аналогічних категорій справ, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про те, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні.

Разом з тим особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства.

У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведення загальних зборів, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими.

Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до вимог п. 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 379 ч. 1 п. 4, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Варвинського районного суду Чернігівської області від 26 травня 2021 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23.06.2021.

Головуючий: Судді: