Провадження №2/523/4266/21
УХВАЛА

"14" липня 2021 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси в складі :

головуючої судді Середи І.В.,

за участі секретаря Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Смирнова Андрія Ігоровича про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Суворовського районного суду м.Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей Одеської міської ради, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Руслана Валеріївна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири під АДРЕСА_1 , яка складається з чотирьох житлових кімнат, загальною площею 94,4 кв.м., в тому числі житловою 68,5 кв.м., серія та номер: 2003, виданого 10.10.2019 року, укладеного між відповідачами, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Русланою Валеріївною, а також скасування рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Руслани Валеріївни, індексний номер: 49112602 від 10 жовтня 2019 року 14:33:38, щодо державної реєстрації права власності на вищевказану квартиру.

Разом з позовною заявою представник позивача ОСОБА_1 адвокат Смирнов А.І. подав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з чотирьох житлових кімнат, загальною площею 94,4 кв.м., в тому числі житловою 68,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта в ДРРПНМ: 101) та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного майна, а також заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти дії, спрямовані на реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів, юридичних осіб, передачі в іпотеку та/або обтяження нерухомого майна, а саме щодо вищеописаної квартири, посилаючись на те, що заява про забезпечення позову є спів розмірною із заявленими позовними вимогами, невжиття відповідних заходів може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення в подальшому.

Згідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

В силу вимог ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). При цьому суд повинен перевірити аргументованість заяви про забезпечення позову та застосовувати такі заходи в тих випадках, коли є реальна небезпека, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, в тому числі, якщо внаслідок цього заявнику може бути завдано шкоди.

Враховуючи предмет заявлених вимог, наявність спору, та згідно з вимогами п.2 ч.1 та ч.3 ст. 150 ЦПК України, з метою забезпечення позову та на час розгляду справи, суд вважає, що є підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з чотирьох житлових кімнат, загальною площею 94,4 кв.м., в тому числі житловою 68,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта в ДРРПНМ: 101).

При цьому, суд при вжитті заходу виходить також із того, що невжиття такого заходу може призвести до ускладнення або неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Щодо заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного майна, а також заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти дії, спрямовані на реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів, юридичних осіб, передачі в іпотеку та/або обтяження нерухомого майна щодо вищеописаної квартири, то в цій частині заява не підлягає задоволенню, оскільки накладення арешту є достатнім заходом забезпечення позову, який виключає можливість відчуження майна.

Керуючись ст. ст.149-153, 260,261,353 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Смирнова Андрія Ігоровича - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з чотирьох житлових кімнат, загальною площею 94,4 кв.м., в тому числі житловою 68,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта в ДРРПНМ: 101).

Копію ухвали направити для виконання до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Ухвала складена та підписана 14.07.2021 р.

Суддя