Справа № 158/1284/21
Провадження № 2/0158/381/21
УХВАЛА

23 червня 2021 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Сіліч Ю.Л.,

за участю секретаря - Оніщук Н.Є.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Ківерцівського ВП № 1 Луцького РУП ГУНП у Волинській області, Державного казначейства України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Ківерцівського ВП № 1 Луцького РУП ГУНП у Волинській області, Державного казначейства України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

17.06.2021 року до суду надійшов відзив за підписом уповноваженої особи МВС України, в якому висловлено прохання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання відзиву у вказаній справі, оскільки такий пропущено з поважних причин (карантинні обмеження на території України та захворюваність особового складу МВС України).

Заслухавши позивача та представника відповідача Державної казначейської служби України Семенюка М.А., які не заперечили щодо поновлення пропущеного строку для подання відзиву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо він пропущений із поважних причин. Під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків такі підстави. Вказане узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності; див.: рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява N 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі "Устименко проти України" (Ustimenko v. Ukraine), заява N 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

Представник МВС у поданому клопотанні поважність пропущення строку на подання відзиву аргументує дією карантинних обмежень на території України та захворюваністю особового складу, що унеможливило дотримання строків подання відзиву у встановлений законом строк. Однак, суд не вважає висловлену МВС України причину поважною. Вказана позиція узгоджується із позицією Верховного Суду від 16.12.2020 року, справа № 137/785/17.

Водночас, виходячи із загальних принципів судочинства та практики Європейського суду з прав людини, вважає, що строк на подання відзиву підлягає до задоволення з наступних підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву, суд окрім загальних положень ЦПК України, виходить з положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У даному випадку приймається до уваги право учасників процесу на справедливий суд, що закріплений в нормах міжнародного права, зокрема у вищевказаному нормативному акті.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Отже, з метою забезпечення права осіб на справедливий суд та для об`єктивного розгляду справи доцільно поновити пропущений строк на подання відзиву МВС України.

Керуючись ст. 127 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В

Поновити Міністерству внутрішніх справ України пропущений процесуальний строк на подання відзиву у цивільній справі позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Ківерцівського ВП № 1 Луцького РУП ГУНП у Волинській області, Державного казначейства України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Ківерцівського районного суду Ю.Л. Сіліч