Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4716/21 Головуючий у 1-й інст. Зосименко О. М.
Категорія 39 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/4716/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та визнання договорів дарування недійсними, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 11 травня 2021 року, постановлену під головуванням судді Зосименка О.М.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 26 квітня 2012 року уклав з ОСОБА_2 договір позики, за умовами якого надав останній грошові кошти у розмірі 40000 дол. США, строком до 1 червня 2013 року. Договором позики передбачено, що до моменту остаточного розрахунку ОСОБА_2 зобов`язувалась не здійснювати відчуження та не обтяжувати будь-якими зобов`язаннями належний їй житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані в АДРЕСА_1 .

В порушення умов договору позики, ОСОБА_2 26 червня 2013 року уклала з ОСОБА_3 договори дарування зазначеного нерухомого майна.

У встановлений угодою строк ОСОБА_2 не повернула позику та відмовляється виконувати умови договору.

Позивач вважає, що вказані договори дарування укладені з метою уникнення звернення стягнення на належне ОСОБА_2 майно, внаслідок чого він буде позбавлений можливості отримати належні йому грошові кошти у розмірі 40000 дол. США.

Таким чином, просив суд стягнути із ОСОБА_2 на свою користь 40000 дол. США та визнати недійсними договори дарування вказаного житлового будинку і земельної ділянки, укладені між відповідачами 26 червня 2013 року.

У травні 2021 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій зазначив, що після набуття спірного майна у власність ОСОБА_3 уклав з ОСОБА_4 спадковий договір, відповідно до якого останній є набувачем житлового будинку АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці площею 0,0680 га. В свою чергу, ОСОБА_5 , не оформивши право власності на це нерухоме майно, має намір здійснити його відчуження, що підтверджується змістом попереднього договору, який був укладеним між ним та ОСОБА_6 .

На думку позивача, вказані обставини свідчать про те, що у разі задоволення його позовних вимог, рішення суду не буде виконане.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 просив накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0680 га ( кадастровий номер :07:026:0022).

Ухвалою Богунського районного суду Житомирської області від 11 травня 2021 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Матеріали справи свідчать, що відповідач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . З даним позовом ОСОБА_1 звернувся 15 квітня 2021 року.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 28 квітня 2021 року відкрито провадження у даній справі.

Відповідно до ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні та юридичні особи.

За правилами ч.4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

Таким чином, пред`явлення позовних вимог до особи, яка на момент звернення до суду померла та правоздатність якої є припиненою, не узгоджується з вимогами цивільного та цивільно-процесуального законодавства та позбавляє суд можливості вирішувати питання щодо забезпечення позову у даній справі.

Заслуговує на увагу та обставина, що до спірних правовідносин не може бути застосована стаття 55 ЦПК України.

Так, відповідно до частини 1 вказаної норми у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Отже, процесуальне правонаступництво можливе у разі вибуття сторони спірних правовідносин, яка була учасником судового процесу. Тобто, стаття 55 ЦПК України застосовується , зокрема, у разі смерті фізичної особи, яка була стороною у справі та яка померла після відкриття провадження у справі. Приписи даної норми не застосовуються у випадку, коли смерть фізичної особи настала до ініціювання позивачем відповідного судового процесу та відкриття провадження у справі.

У даній справі позов пред`явлено до ОСОБА_2 , а також до померлої особи ОСОБА_3 .

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 просив накласти арешт на належне ОСОБА_3 нерухоме майно.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, окрім інших обставин, зобов`язаний з`ясувати, чи дійсно між сторонами виник спір.

Правоздатність ОСОБА_3 припинена у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 , що, в свою чергу, виключає можливість існування будь-яких спірних правовідносин за його участю. Відтак, вирішення питання про забезпечення позову у спосіб, запропонований позивачем, не узгоджується з вимогами цивільного процесуального законодавства.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначив про те, що заявником не доведено співмірності виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, позовним вимогам. Окрім того, суд зазначив, що заява є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

Однак, у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити з підстав, викладених у зазначеній постанові.

Таким чином, ухвала підлягає зміні з урахуванням мотивів, які зазначені у даній постанові.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 11 травня 2021 року змінити з урахуванням мотивів, викладених у цій постанові.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: