Справа № 460/750/19 Головуючий у 1 інстанції: Карпин І.М.
Провадження № 22-ц/811/923/20 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м.Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Жукровської Х.І.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 про скасування протоколу житлової комісії та поновлення на квартирному обліку,

в с т а н о в и л а:
У лютому ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила: скасувати пункт 2 протоколу №17 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 06.09.2018 року про зняття її, молодшого сержанта, та сина ОСОБА_3 , 2002 року народження, з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 , та зобов`язати військову частину поновити її на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, з 20.02.2004 року у складі сім`ї з двох чоловік, та включити до Книги обліку осіб, які перебувають на черзі на одержання жилих приміщень.

В обгрунтування позовних вимог позивач покликалась на те, що з 20.02.2004 року вона разом із неповнолітнім сином ОСОБА_3 , який є дитиною-інвалідом, перебувала на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

06.09.2018 року відбулось засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , рішенням якої (протокол №17) їх із сином було знято з квартирного обліку у військовій частині та виключено з Книги обліку осіб, які перебувають на черзі на одержання жилих приміщень.

Підставою для зняття з квартирного обліку слугувало те, що 02.07.2014 року її сім`єю (вона, син, мати та брат) приватизовано квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 32,4 кв.м., загальною площею 47,2 кв.м., в якій вони увесь цей час проживали.

Позивач зазначає, що, незважаючи на приватизацію квартири, підстави для її перебування разом із сином на квартирному обліку залишились, оскільки в приватизованій квартирі, яка складається з трьох кімнат, проживає три сім`ї, однак, згідно медичного висновку, її сину (дитині-інваліду) у зв`язку з наявним у нього захворюванням необхідна окрема кімната для проживання.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2019 року позов задоволено.

Скасовано пункт 2 протоколу №17 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 06.09.2018 про зняття молодшого сержанта ОСОБА_2 , 1970 року народження, та сина ОСОБА_3 , 2002 року народження, з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 .

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_2 на квартирному обліку громадян, які потребують покращення житлових умов з 20.02.2004 року зі складом сім`ї 2 особи та включити до Книги обліку осіб, які перебувають на черзі на отримання житлових приміщень.

Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду оскаржив відповідач військова частина НОМЕР_1 , просить його скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні вказаного позову.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що законодавством встановлений вичерпний перелік підстав, які надають право Міністерству оборони України знімати осіб з квартирного обліку.

Звертає увагу, що житлове законодавство встановлює мінімальний та максимальний розмір жилої площі, у межах якої здійснюється надання жилих приміщень громадянам, що перебувають на квартирному обліку: максимальний розмір жилої площі встановлений у статті 47 ЖК України і становить 13,65 кв.м., а мінімальний розмір визначається рівнем середньої забезпеченості громадян жилою площею в окремому населеному пункті.

Постановою Львівської обласної державної адміністрації та Об`єднання профспілок Львівщини від 13 березня 2017 року встановлено, що на квартирний облік приймають громадян, які потребують поліпшення житлових умов і займають жилу площу 7,5 кв.м. і менше на кожного члена сім`ї.

Рівень забезпеченості жилою площею визначається шляхом розподілу житлової площі, що займає особа або сім`я на число членів сім`ї (у тому числі колишніх членів сім`ї), що спільно проживають. Якщо отриманий результат виявиться нижче облікової норми, то особа визнається такою, що потребує поліпшення житлових умов на підставі пункту 1 статті 34 ЖК України. При підрахунку приймаються до уваги і тимчасово відсутні члени сім`ї, за якими згідно з нормами ЖК України зберігається жиле приміщення.

Зазначає, що ОСОБА_2 02.07.2014 року приватизувала квартиру разом із сином, матір`ю та братом у АДРЕСА_2 , яка складається з трьох кімнат, жилою площею 32,4 кв.м., загальною площею 47,2 кв.м.

Наголошує, що розмір жилої площі, який припадає на кожного члена сім`ї, не є нижчим від розміру, встановленого у Львівській області, а тому позивач не відноситься до громадян, які потребують поліпшення житлових умов, відтак, підстав для перебування на квартирному обліку у неї немає.

03.11.2020 року представник позивача адвокат Свищо С.М. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує доводи та вимоги апелянта.

Звертає увагу, що в складі сім`ї позивача є дитина-інвалід, який згідно медичного заключення №1, проведеного у 2013 році, що видане безстроково, не може проживати в одній кімнаті з членами своєї сім`ї, в тому числі в ізольованій квартирі.

Крім того, зазначає, що згідно з додатком №1 до Спільної постанови Львівської обласної адміністрації і Об`єднання профспілок Львівщини №1 від 13 березня 2017 року, середня забезпеченість жилою площею на одного жителя у м. Яворові становить 8,8 кв.м., що є більше від рівня забезпеченості жилою площею членів сім`ї позивача внаслідок приватизації ними вказаної вище квартири.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про неправомірність зняття позивача з її сином з квартирної черги, оскільки за вказаних вище і встановлених судом обставин, позивач у складі своєї сім`ї належить до громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

В судове засідання апеляційного суду відповідач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав клопотання про розгляд справи без його участі, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у відсутності осіб, які не з`явились.
Заслухавши пояснення представника позивача в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.3 ст.34 ЖК України, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України.

Згідно з п.22 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року №1081, облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.40 ЖК України, громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Згідно з ст.47 ЖК України, норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Згідно з пунктом 1.5 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України №737 від 30.11.2011 року, яка була чинна на момент прийняття житловою комісією оспорюваного рішення, (далі Інструкція), військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, на загальних підставах відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до пункту 4 Інструкції, під час надання жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими 9 років, крім подружжя, а також особами, що страждають тяжкими формами деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим вони не можуть проживати в одній кімнаті разом з членами своєї сім`ї, згідно з переліком хронічних захворювань, що затверджується у встановленому законодавством порядку.

Жиле приміщення надається військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею у цьому населеному пункті, але не більше 13,65 квадратних метра жилої площі на одну особу, при цьому враховується жила площа у квартирі (будинку), яка знаходиться у приватній власності військовослужбовця або членів його сім`ї, якщо ними не використані житлові чеки.

Судом встановлено, що з 20.02.2004 року ОСОБА_2 з її неповнолітнім сином ОСОБА_3 перебували на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Згідно з рапортом від 06.11.2017 року, ОСОБА_2 просила зарахувати її на облік для поліпшення житлових умов у с.Старичі з сім`єю 2 осіб, а також включити в списки на першочергове отримання житла згідно з пунктом 11 «Про дитину інваліда віком до 18 років». Вказувала, що проживає по АДРЕСА_2 , брала участь в приватизації квартири у АДРЕСА_2 . Перебувала на квартирному обліку за попереднім місцем служби з 03.10.2002 року зі складом сім`ї 2 особи по військовій частині НОМЕР_2 с.Старичі, а також у списках першочерговиків «Про дитину-інваліда» з 20.02.2004 року.

08.11.2017 року житловою комісією було проведено перевірку житлових умов військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , що мешкає у АДРЕСА_2 . У квартирі 3 кімнати, проживає 5 осіб, дитина-інвалід. Висновок комісії: потребує забезпечення житловою площею.

Згідно з витягом з протоколу №14 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 10.11.2017 року, у відповідності до рапорту та наданих документів, вирішено зарахувати на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_1 для отримання житла на підставі п.2.4, п.2.5 наказу МО України від 30.11.2011 року №737 молодшого сержанта ОСОБА_2 із збереженням попереднього часу перебування з 20.02.2004 року зі складом сім`ї 2 особи та згідно ст.45 ЖК України включення в списки осіб для першочергового отримання житла з 20.02.2004 року (дитина-інвалід).

Як вбачається із медичного заключення №1, проведеного у 2013 році, ОСОБА_3 не може проживати в одній кімнаті з членами своєї сім`ї, в тому числі в ізольованій квартирі. Дане заключення видано безстроково.

Відповідно до витягу з протоколу №17 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 06.09.2018 року (оспорюване рішення комісії), згідно з пунктом 53 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Україні, затверджених постановою Ради міністрів УРСР від 11.12.1984 року №470, керуючись постановою Львівської обласної адміністрації і Об`єднання профспілок Львівщини №1 від 13.03.2017 року №ВХ-35 від 13.03.2017 року, вирішено зняти з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_2 зі складом сім`ї 2 особи: заявник ОСОБА_2 , 1970 року народження, син ОСОБА_3 , 2002 року народження, та виключити з Книги обліку осіб, які перебувають в черзі на отримання житлових приміщень.

Разом з тим, згідно з довідки про склад сім`ї №27 від 21.01.2019 року, виданої ОСББ «Старичі Відродження», в приватизованій квартирі в АДРЕСА_2 зареєстровані: позивач ОСОБА_2 , її син ОСОБА_3 , її мати ОСОБА_4 та її повнолітній брат ОСОБА_5 , а фактично проживає три сім`ї.

Відтак, в силу наведених вище норм закону, ОСОБА_2 та її син (інвалід) ОСОБА_3 не можуть проживати в одному приміщенні, оскільки у зв`язку з наявним у нього захворюванням він повинен проживати в окремій кімнаті, а тому підстав для висновку про те, що внаслідок їх участі у приватизації вказаної вище квартири відпали підстави для надання їм іншого жилого приміщення, немає.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що внаслідок участі позивача та її сина в приватизації вказаної вище квартири, в якій вони увесь час в період перебування на квартирному обліку проживали, їхній правовий статус, як осіб, що потребують поліпшення житлових умов, не змінився, тому рішення житлової комісії про зняття їх з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 є незаконним.

Таким чином, суд першої інстанції не допустив порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення спору, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 19 лютого 2021 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.