Справа № 288/972/21
Провадження № 2/288/246/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

з участю секретаря судових засідань - Франчук Ю.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області (далі відповідач) про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_2 , який до дня смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Позивач є спадкоємцем померлого за законом та спадщину після діда прийняв.

До складу спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 ввійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

Відповідно до виписки з погосподарської книги ОСОБА_2 на день смерті рахувався головою двору у АДРЕСА_1 .

Згідно з відомостями, що містяться у технічному паспорті на будинок, інвентаризаційна вартість нерухомого майна становить 67857,00 гривень.

З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану вище нерухомість позивач звернувся до нотаріуса, проте отримав відмову, через відсутність правовстановлюючих документів на належний померлому житловий будинок.

Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судові витрати покладає на себе.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі.

Представник відповідача Попільнянської селищної ради Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, 18 червня 2021 року надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без участі представника селищної ради, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 29 вересня 2014 року Виконавчим комітетом Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 25 /а.с. 6/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 12 серпня 2016 року Виконавчим комітетом Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис № 32 /а.с. 7/.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 26 травня 1989 року Відділом ЗАГС Печерського РИК місто Києва, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , запис за № 715 /а.с. 8/.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 28 березня 1962 року Паволоцьким сільським ЗАГС Попільнянського району Житомирської області, батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , запис за № 22 /а.с. 9/.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого 23 квітня 1988 року Відділом ЗАГС Печерського РИК місто Київ, ОСОБА_6 23 квітня 1988 року уклала шлюб з ОСОБА_4 , після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 », запис за № 362 /а.с. 9/.

Згідно Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок виготовлений 14 листопада 2009 року Бердичівським міжміським бюро технічної інвентаризації, власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вказаний ОСОБА_2 , розмір частки власності: цілий жилий будинок /а.с. 10-14/.

Як вбачається з повідомлення Попільнянської державної нотаріальної контори Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) № 134/02-14 від 14 квітня 2021 року, ОСОБА_1 відмовлено у оформленні спадкових прав і відповідно у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 , після смерті діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як у матеріалах спадкової справи відсутні, а спадкоємцем не надано документи, що підтверджують право власності ОСОБА_2 на вказаний житловий будинок. У матеріалах спадкової справи № 294/2015 зазначено, що спадкоємцем за законом на все майно, після смерті ОСОБА_2 є його онук ОСОБА_1 /а.с. 15/.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 06 грудня 2009 року виконкомом Паволоцької сільської ради, власником будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вказаний ОСОБА_2 , частка 1/1 /а.с. 23/.

Згідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого 05 лютого 2010 року КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вказаний ОСОБА_2 , підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власнсоті /а.с. 24/.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7, зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Оскільки на нерухоме майно, не було оформлено право власності, тому згідно листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку.

Відповідно до пункту 4.15. частини 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Статтею 1216 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, відповідно до статті 1218 Цивільного Кодексу України.

Частиною першою статті 182 Цивільного Кодексу України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації.

У відповідності із статею 328 Цивільного Кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття.

Згідно приписів частини першої статті 1297 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до статті 316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем, як спадкоємцем за законом, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду з даним позовом просив залишити судові витрати за ним, а тому суд при ухваленні рішення не здійснює їх розподіл.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»; Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; статтями 182, 328, 334, 386, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222, 1223, 1258, 1268-1270, 1297 ЦК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 189-200, 211, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник