Справа № 177/173/21
Провадження № 2/177/389/21
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

29 червня 2021 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Лановенко Людмила Олегівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду 08.02.2021 з указаним позовом та просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 31.05.2019 № 13584, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 23181,31 грн, які є боргом за договором №001-26502-070414 від 07.04.2014, укладеним між ним та ПАТ «Дельта Банк».

В обґрунтування позову зазначено, що 07.04.2014 між ним та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» укладено договір № 001-26502-070414.

Відповідно до п.1.2 зазначеного договору, ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відкрило поточний рахунок з використанням платіжної картки № НОМЕР_1 у національній валюті України - гривні та зобов`язалося здійснювати обслуговування цієї картки на умовах Тарифного пакету «Лояльна пропозиція 24».

Позивач користувався кредитною карткою, періодично поповнюючи її , але будь-яким чином підрахувати стан виконання зобов`язань банку та своїх зобов`язань перед банком жодної можливості не мав.

Такий стан речей тривав трохи більше року, а потім відділення ПАТ «ДЕЛЬТА - БАНК» зникло.

Позивач пояснював, що розраховував на те, що отримає повідомлення про порядок подальшої співпраці із банком в межах укладеного договору, але цього не відбулося.

Після арешту рахунків в серпні 2019, за численними запитами до обслуговуючого банку та в подальшому до Міністерства юстиції стало відомо, що підставою арешту грошових коштів стала постанова приватного виконавця Лановенко Л.О., вчинена на підставі виконавчого напису, вчиненого 31.05.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. ( виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 13584) .

Стверджував, що з нарахованою сумою заборгованості не згоден, виконавчий напис вчинено з порушеннями, у зв`язку з чим, вважав за необхідне визнати його таким, що підлягає виконанню.

Позивач та його представник правом на участь у судовому засіданні не скористалися. Від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за її позивача відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, наведених у позові та просила їх задовольнити.

Відповідач ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» про розгляд справи повідомлявся належним чином, однак участі представника не забезпечило, заяв, клопотань з процесуальних питань, а також відзиву на позовну заяву не подано.

Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.54). Інших заяв, клопотань з процесуальних питань від указаного учасника процесу не надходило, пояснень по суті позовних вимог до суду не подано.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Лановенко Л.О. правом на участь у судовому засіданні не скористалася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила, пояснень по суті позовних вимог не надала.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників процесу, на підставі наявних у ній матеріалів.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк, суд постановив, усилу ст. 280 ЦПК України, ухвалити в справі заочне рішення на підставі наявних доказів та за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Встановивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, надавши оцінку доказам, суд дійшов до наступного висновку.

Суд установив, що 07.04.2014 між ОСОБА_1 та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» був укладено договір № 001-26502-070414 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки (а.с.12-13).

ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» 26.01.2018 відступило право вимоги за укладеним договором ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (а.с.14-15). До стягнення пред`явлено суму 23831,31 грн. (а.с.20).

На підставі заяви ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» 31.05.2019 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинила виконавчий напис та звернула стягнення з ОСОБА_1 , як боржника за кредитним договором №001-26502-070414 від 07.04.2014, укладеним з ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» яке відступило право вимоги за укладеним договором ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». Зазначала, що строк платежу настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 26.01.2018 по 30.05.2019. Сума заборгованості складає 23181,31 грн, з яких прострочена заборгованість за тілом кредиту 17044,95 грн, проценти за користування кредитом 6136,36 грн.

На підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Лановенко Л.О. накладено арешт на рахунки ОСОБА_1 .

За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Окрім того, пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до п. 2 зазначеного Переліку документів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, стягувач подає нотаріусу оригінал кредитного договору та засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 Закону України «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вищенаведених норм, суд дійшов висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., у порядку витребування доказів, не надано на адресу суду документи на підставі яких нею видавався оскаржуваний виконавчий напис, тому не можливо встановити, які саме документи подавалися заявником для вчинення виконавчого напису та яким розрахунком підтверджується сума заборгованості, щоб спростовували доводи позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглянувши зміст кредитного договору, заяви про вчинення виконавчого напису та виписки з рахунку ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про те, що вимоги стягувача не є безпірними (а.с.12,13,17,18).

TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» надіслано лист приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 30.05.2019 № 730, з інформацією про те, що «станом на дату відступлення права вимоги строк простроченої заборгованості ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором становив 661 день». Відповідно, до дати звернення за вчиненням виконавчого напису пройшло ще 489 днів , що в сукупності складає 1150 днів , тобто 3 роки і 55 днів (а.с.17,19).

Зазначаючи у виконавчому написі інформацію про те, що стягнення провадиться за період з 26.01.2018 по 30.05.2019 не зрозуміло, що за дата «26.01.2018», яка не є датою укладання кредитного договору та датою виникнення заборгованості, а окреслений цими датами період не є періодом існування заборгованості.

Саме 26.01.2018 ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» отримало право вимоги до ОСОБА_1 внаслідок укладання відповідного договору із первісним кредитором. Однак, у цей період жодних нарахувань не відбувалось, оскільки ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» за укладеним з ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» договором отримало виключно право вимоги за вже існуючим зобов`язанням, але не замінило собою банк у кредитному договорі (а.с.14-15).

За нормами ст. 262 Цивільного кодексу України, заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Отже, ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» звернулося за вчиненням виконавчого напису поза межами, встановленого законодавством трирічного строку.

У витязі з реєстру боржників (а.с.20) зазначено, що укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» договір укладено 07.04.2014 та датою закінчення кредитного договору визначено 05.04.2916. Таким чином, саме з цієї дати слід обчислювати прострочення, принаймні, за тілом кредиту. За який період нараховані відсотки у сумі 6136,36 грн ані з витягу , ані з розрахунку встановити неможливо і, відповідно, не є зрозумілим, яким чином нотаріус визначився із питанням про те, чи має він право вчиняти виконавчий напис щодо цього зобов`язання, чи відведений для цього законодавством термін вже сплив.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику.

Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки в кредитному договорі визначено строк повернення кредиту до 05.04.2016, тому до 05.04.2016 ОСОБА_1 мав сплатити всю суму боргу за вказаним договором. Нарахування процентів за користування кредитом та комісії після вказаної дати не узгоджується з положеннями ст. 526, 530, 1048, 1054 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 54 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , за якими видано виконавчий напис нотаріусом, не були безспірними, а тому, позовні вимоги підлягають задоволенню з визнанням виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд, керуючись ст. 141 ЦПК України, беручи до уваги розмір сплаченого позивачем судового збору (а.с. 32 (908,00 грн за вимогу немайнового характеру) та а.с. 11 (454,00 грн за подання заяви про забезпечення позову), вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1362,00 грн, у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору.

У порядку забезпечення позову по даному провадженню, ухвалою суду від 24.02.2021 зупинено стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису.

Приймаючи до уваги задоволення позову ОСОБА_1 та відсутності клопотань учасників справи про інше, керуючись ч. 7 ст. 158 ЦПК України, суд вважає за необхідне зберегти дію вжитих заходів забезпечення позову протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням у справі законної сили.

Керуючись ст. ст. 2, 4-5, 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Лановенко Людмила Олегівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 31.05.2019 № 13584, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталею Станіславівною щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 23181 (двадцять три тисячі сто вісімдесят одна) гривня 31 копійка, які є боргом за договором від 07.04.2014 № 001-26502-070414, укладеним між ним та ПАТ «Дельта Банк».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (місце знаходження: вул. Вацлава Гавела, буд. 6, м. Київ, 03126, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ) 1362 (одну тисячу триста шістдесят дві) гривні 00 копійок, у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення за виконавчим написом, вчиненим 31.05.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, зареєстрованим у реєстрі за № 13584, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості за кредитним договором від 07.04.2014 № 001-26502-070414, за період з 26.01.2018 по 30.05.2019, у розмірі 23181 (двадцять три тисячі сто вісімдесят одна) гривня 31 копійка, виконавче провадження в якому відкрито 03.07.2019 за № 59457088, застосовані ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24.02.2019, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням суду законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: