Справа № 344/6256/21
Провадження № 2/344/2663/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

30 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Атаманюка Б.М.

секретаря судового засідання Стефанець Г.Я.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

22.04.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05 жовтня 2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. видав виконавчий напис №65261, за яким із нього на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд» стягнуто 61344,28 грн. заборгованості. На підставі виконавчого напису 30.12.2020 р. приватним виконавцем Голяченко І.П. було відкрито виконавче провадження №64016461. Вважає, що оспорюваний виконавчий напис приватного нотаріуса не відповідає вимогам ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат», оскільки сума боргу, що визначена у виконавчому написі, не є безспірною, оскільки у нього відсутні будь-які кредитні відносини із ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд», та він не отримував жодної вимоги щодо погашення вказаної заборгованості. Крім того, зазначає, що він не отримував копій виконавчого напису та документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис. Також звертає увагу суду на той факт, що виконавчий напис виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., чиє свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України від 26.12.2011 р. за №8679 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 18.02.2021 р. №1, у зв`язку із неодноразовим порушенням нотаріусом законодавства, грубим порушенням закону, які завдали шкоди інтересам держави, фізичним та юридичним особам при вчиненні нотаріальних дій, за умови, що такі порушення встановлені рішенням суддів, а також набранням законної сили рішенням судів про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ними нотаріальних дій, наказом Міністерства юстиції України від 24.02.2021 р. №727/5 анульовано. Відомостей в реєстрі нотаріусів про ОСОБА_2 немає. З усіх цих підстав просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути понесені витрати на оплату судового збору.

Ухвалою судді від 23.04.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі. Також, витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. належним чином завірену копію виконавчого напису №65261 від 05.10.2020 р. та належним чином завірені копії всіх документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №65261 від 05.10.2020 р.

Ухвалою судді від 23.04.2021 р. задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем від 05 жовтня 2020 року № 65261 за виконавчим провадженням від 30 грудня 2020 р. № 64016461, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченко Іваном Павловичем.

Позивач та її представник в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду клопотання були належним чином повідомлені. Від представника позивача ОСОБА_3 надійшла до суду заява, за змістом якої просила розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Крім того, до матеріалів справи долучила квитанцію про оплату ОСОБА_1 витрат за юридичний супровід у даній справі, та копію листа Міністерства юстиції України від 09.06.2021 р.

Представник відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від представника відповідача не надійшло.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки, належним чином повідомлені відповідачі та третя особа не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надали відзиву, а позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливим провести по даній справі заочний розгляд.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. на підставі виконавчого напису від 05 жовтня 2020 року № 65261, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., 30.12.2020 р. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 64016461, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість в розмірі 61344,28 грн. (а.с.9-10).

Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Згідно з пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати і, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Згідно правового висновку Верховного Суду від 05 грудня 2018 року, постанова у справі № 756/7916/15-ц, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87 ,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Як зазначалося вище, ухвалою суду від 23.04.2021 р. витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. документи, на підставі яких було вчинено спірний виконавчий напис.

Згідно ч.10 ст.84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В порушення зазначених процесуальних норм права, відповідачем та третьою особою приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. не спростовано доводи позивача, що зазначена заборгованість не є безспірною, а також не надано витребуваних судом на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду від 23.04.2021 р. документів на підставі яких було вчинено спірний виконавчий напис.

Враховуючи викладене, виходячи із встановлених обставин, суд дійшов переконання, що на час винесення виконавчого напису нотаріусом, відносини між ОСОБА_1 та ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд» не були безспірні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн., та 454 грн. витрати за оплату судового збору за розгляду заяви про забезпечення позову (908+454).

Водночас, суд не вбачає підстав для стягнення судових витрат на правову допомогу, оскільки представник позивача ОСОБА_3 діяла на підставі доручення (а.с.39), яке не підтверджує її повноваження на представництво в статусі адвоката.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

З урахуванням відсутності документу, який підтверджує повноваження представника позивача, як адвоката, суд не відносить надану представником ОСОБА_3 правову допомогу до професійної правничої допомоги, витрати на яку підлягають стягненню на підставі ст.141 ЦПК України.

Окрім того, за змістом ч. 1, 2 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Представником також не надано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, що є додатковою підставою відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», пп.3.2, 3.5 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, керуючись ст.ст. 12, 81, 133-134, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити

Визнати виконавчий напис № 65261 від 05 жовтня 2020 року вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд» - 61344,28 грн. заборгованості, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд» (місцезнаходження 01033, м. Київ, вул. Саксаганського 14, офіс 301), , у користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , витрат по оплаті судового збору у розмірі 1362 (одну тисячу триста шістдесят дві) грн.

Заходи забезпечення позову згідно ухвали Івано-Франківського міського суду від 23.04.2021 року у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем від 05 жовтня 2020 року № 65261 - скасувати.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 .

Відповідач: ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд» (місцезнаходження 01033, м. Київ, вул. Саксаганського 14, офіс 301), .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 02.07.2021 р.

Головуючий суддя Атаманюк Б. М.