Провадження 2-н/311/411/2021
Справа № 311/2351/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«09» липня 2021 року Суддя Василівського районного суду Запорізької області Сидоренко Ю.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за поставлений природний газ з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ),

В С Т А Н О В И В :

16 червня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» звернулося до Василівського районного суду Запорізької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природній газ станом на 01.06.2021 року в сумі 1524,13 гривень та судового збору в розмірі 227,00 гривень.

01 липня 2021 року на адресу Василівського районного суду Запорізької області на запит від реєстратора Виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області до суду надійшла інформація, з якої вбачається, що за відомостями реєстраційного обліку ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши подану заяву про видачу судового наказу та документи, додані до вказаної заяви, вважаю за необхідне відмовити заявнику Товариству з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» у видачі судового наказу з наступних підстав.

В обґрунтування поданої заяви про видачу судового наказу заявником зазначено, що боржник ОСОБА_1 має заборгованість за поставлений природній газ.

Заборгованість за поставлений природній газ за місцем реєстрації боржника нарахована за період з 20 червня 2018 року по 20 листопада 2019 року, а заявник звернувся до суду 16 червня 2021 року із заявою про видачу судового наказу та розрахунком до заяви, з якого вбачається, що за вказаний період нараховано суму 3144,93 грн., та сплачено за цей період 3150,00 грн., а станом на 01 червня 2018 року мається борг в сумі 1603,67 грн., тобто частина заборгованості лежить за межами строку трирічної позовної давності встановленої законом.

Згідно ст.256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Таким чином, заявник звернувся з вимогою про стягнення заборгованості за період за межами позовної давності.

З положень ч.3 ст.267 ЦК України вбачається, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Застосування строку позовної давності вирішується в судовому засіданні за клопотанням сторони у справі, тому при постановлені судового наказу буде порушено право боржників щодо застосування позовної давності. Договір про збільшення позовної давності у письмовій формі з боржниками не укладався, тому із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

При вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника в порядку наказного провадження, остання буде позбавлена можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування строків позовної давності, чим можуть бути обмежені її права.

Згідно з п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє в прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право суд може встановити, якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Отже, з урахування вищевикладеного та приймаючи до уваги, що з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, а тому у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Згідно ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.161,163,165,166,258-261,353,354, пунктами 8,9,15.5 ч.1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природній газ - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Копію ухвали невідкладно направити заявнику.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали (згідно п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІI Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу).

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю. В. СИДОРЕНКО