Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/429/21
Провадження № 2/382/488/21
УХВАЛА

Іменем України

"29" червня 2021 р. суддя Яготинського районного суду Київської області Литвин Л.І. перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Яготинського районного суду Київської області від 21 травня 2021 року позовну заяву залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В силу ст. 9 ЦПК України та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» цивільне судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Згідно із ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова. Держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.

Як роз`яснив Конституційний Суд України у рішенні від 14.12.1999 року № 10-рп/99 (справа № 1-6/99) положення ч. 1 ст. 10 Конституції України, за яким «державною мовою в Україні є українська мова», треба розуміти так, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом ч. 5 ст. 10 Конституції України.

Спеціальним законом у сфері використання мови є Закон України від 03.07.2012 року «Про засади державної мовної політики».

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 14 цієї ж норми Закону, сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам ч. 3 ст. 8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу.

Особам, що беруть участь у розгляді справи в суді, забезпечується право вчиняти усні процесуальні дії (робити заяви, давати показання і пояснення, заявляти клопотання і скарги, ставити запитання тощо) рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись послугами перекладача у встановленому процесуальним законодавством порядку. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам ч. 3 ст. 8 цього Закону, послуги перекладача з регіональної мови або мови меншини (мов), у разі їх необхідності, надаються без додаткових для цих осіб витрат.

Отже, Законом встановлено вимоги, відповідно до яких сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. При цьому, законом надано можливість особі, яка не володіє мовою, якою здійснюється цивільне судочинство, користуватися рідною мовою або мовою, якою вона володіє, завдяки залученню до справи перекладача, без додаткових для цієї особи витрат, а тому відсутні підстави вважати, що така особа обмежена у правах та буде позбавлена судового захисту.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка є громадянкою України, проживає та зареєстрована на території України, а тому звернення до суду повинно здійснюватися державною мовою. Однак додатки до позовної заяви подано до суду російською мовою, що є таким, що суперечить вимогам ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики».

Крім цього, із змісту позовної заяви вбачається, що предметом договору позики є 78 000 000 венесуельських болівар, що в еквіваленті до національної валюти України становить 291 893 054, 99 грн.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позові зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Проте, позивачка в підтвердження обставин щодо наявності в неї на момент укладення угоди вказаних коштів, та щодо їх походження не посилається на будь-які докази, та не додає до позову їх копій.

В силу ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Ураховуючи, що позивачка не усунула недоліків, допущених ним при подачі позовної заяви в обумовлений ухвалою суду строк, вважаю, що позовну заяву слід вважати не поданою та необхідно повернути позивачці.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості вважати неподаною та повернути позивачці.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Яготинський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Литвин Л.І.