22.06.2021 Провадження по справі № 2/940/76/21
Справа № 940/1312/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Косович Т.П.

при секретарі: Козуб І.С.

за участю адвокатів: Неживка І.В., Безуглої І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: виконавчий комітет Тетіївської міської ради, ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітньої дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 разом з ним за місцем його проживання в АДРЕСА_1 . Свої вимоги мотивує тим, що він разом з відповідачем ОСОБА_2 мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю. Оскільки донька висловила бажання проживати разом з батьком в будинку його батьків, які проти цього не заперечують, мати дитини не має постійного доходу щоб забезпечити дитині необхідні умови для проживання, а спільної згоди про місце проживання дитини вони дійти не можуть, позивач просить даний спір вирішити в судовому порядку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Неживок І.В. позовні вимоги підтримали.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Безугла І.С. позовних вимог не визнали, посилаючись на наданий відзив на позовну заяву (а.с.64-66).

Представник третьої особи виконавчого комітету Тетіївської міської ради Панченко Л.В. проти позовних вимог заперечила, суду пояснила, що здійснюючи виїзд за місцем проживання матері та батька малолітньої ОСОБА_4 , комісією претензій до ОСОБА_2 не було. Батько дитини ОСОБА_1 на даний час перебуває на військовій службі, вдома буває рідко, а тому до закінчення його контракту недоцільно визначати місце проживання дитини разом з батьком, оскільки відповідальність за життя та здоров`я дитини несуть саме батьки.

Третя особа ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що він є батьком позивача та не заперечує проти того щоб малолітня ОСОБА_4 проживала разом з ними (ним та його дружиною) в будинку в АДРЕСА_1 , де вона і так проживає останні 1,5 місяці. ОСОБА_1 з червня 2020 року приїздив додому 3 рази.

Малолітня ОСОБА_4 в судовому засіданні висловила бажання проживати разом з батьком ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона з ОСОБА_2 спілкується 2 роки і може стверджувати, що остання є нормальною матір`ю. Її співмешканець теж порядна людина та до дітей відноситься добре.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що є матір`ю позивача. Її внучка ОСОБА_7 дуже любить батька та бажає проживати разом з ним. З матір`ю проживати не бажає, оскільки там важка моральна обстановка, мати кожного дня заставляє дитину прибирати в хаті. Внучка неодноразова тікала від матері.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, свідків, думку малолітньої дитини та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які проживають окремо, є батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно 13.10.2020 року (а.с.8).

Рішенням виконавчого комітету Кашперівської сільської ради Тетіївського району № 29 від 26.05.2020 року місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено разом з матір`ю ОСОБА_2 (а.с.82).

ОСОБА_2 для цього має на праві власності житловий будинок в АДРЕСА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.77).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї даний житловий будинок загальною площею 90 кв.м. газифікований, перебуває в задовільному стані. В будинку чисто, тепло, є всі меблі, у дітей є свої робочі місця. ОСОБА_2 тримає домашнє господарство, в зв`язку з чим сім`я забезпечена продуктами харчування. На даний час в подвір`ї копається криниця щоб зробити зручності в будинку (а.с.76).

ОСОБА_2 проживає разом зі співмешканцем ОСОБА_8 та своїми дітьми ОСОБА_9 , 2005 року народження, ОСОБА_4 , 2007 року народження, ОСОБА_10 , 2015 року народження, та ОСОБА_11 , 2017 року народження. За місцем проживання ОСОБА_2 характеризується позитивно, ввічлива, тактовна, працелюбна. У навчально-виховному процесі дітей приймає активну участь, цікавиться їх шкільним життям, відвідує батьківські збори, вчасно оплачує харчування дітей в їдальні (копія характеристики виконавчого комітету Тетіївської міської ради на ОСОБА_12 № 41 від 26.02.2021 року а.с.75).

Із доходу ОСОБА_2 отримує соціальну допомогу одиноким матерям та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям (копії повідомлень а.с.69).

Батько малолітньої ОСОБА_4 ОСОБА_1 проживає в будинку своїх батьків в АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 (копія свідоцтва про право власності а.с 12).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї даний житловий будинок загальною площею 80 кв.м. газифікований, перебуває в задовільному стані, в будинку створені гарні умови для проживання (а.с.10).

Згідно довідки-характеристики Кашперівської сільської ради № 474 від 03.06.2020 року, ОСОБА_1 власного житла не має, має заборгованість зі сплати аліментів на утримання своїх неповнолітніх дітей (а.с.11).

З червня 2020 року ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в в/ч НОМЕР_1 та 24.06.2020 року заключив контракт про проходження військової служби в ЗСУ строком на 3 роки (а.с.13-16).

Згідно характеристики Кашперівського ліцею Тетіївської районної ради Київської області на ученицю 7 класу ОСОБА_4 , остання має добрий фізичний та розумовий розвиток, її вихованням займається мама, яка приділяє належну увагу вихованню доньки. Дівчинка забезпечена всім необхідним для розвитку та навчання, має власну кімнату, яку розділяє з молодшою сестричкою. Мама підтримує зв`язок з класним керівником доньки, цікавиться її вихованням, відвідує батьківські збори (а.с.18).

Із висновку комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Тетіївської міської ради, затвердженого рішенням Тетіївської міської ради № 29 від 18.02.2021 року, вбачається, що виконавчий комітет Тетіївської міської ради вважає недоцільним визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 разом з батьком ОСОБА_1 , оскільки останній на даний час не може повноцінно виконувати свої батьківські обов`язки (а.с.97).

Згідно з ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Як вбачається із ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.1 ст.18, ч.1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Частиною першою ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У частині першій ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Частиною першою статті 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно з ст.29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Частиною третьою ст.29 ЦК України, визначено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення, але насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Таким чином, визначаючи місце проживання дитини, розуміючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, суд при вирішенні спору надає першочергове значення саме найкращими інтересами дитини.

При винесенні даного рішення суд враховує малолітній вік дитини, її фактично визначене проживання разом з матір`ю за рішенням виконавчого комітету Кашперівської сільської ради Тетіївського району № 29 від 26.05.2020 року, участь матері у забезпеченні необхідних умов для проживання дитини та участь у її навчанні та вихованні, а також те, що батько дитини на даний час перебуває на військовій службі і не може повноцінно виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки відповідальність за життя та здоров`я дитини несуть саме батьки.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що на даний час проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю буде більше відповідати інтересам дитини, позитивно сприятиме її як психологічному так і фізичному розвитку, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовляє.

Керуючись ст.ст. 7, 19, 141, 161 СК України, ст. 29 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: виконавчий комітет Тетіївської міської ради, ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітньої дитини відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Дата складення повного рішення: 29 червня 2021 року.

Суддя: Т.П.Косович