Справа № 657/262/21
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.06.2021 Каланчацький районний суд Херсонської області
головуючого судді Скригун В.В.
секретаря Попової Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
в с т а н о в и в :
Предстаника позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати відповідача, таким який втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .
Відповідно до свідоцтва про право власності на домоволодіння від 31 січня 2001 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . У зазначеному будинку з 2017 року також зареєстрований брат позивача ОСОБА_3 . В будинку відповідач фактично не проживає з моменту реєстрації, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку немає і взагалі будинком він не цікавиться.
Дотеперішнього часу відповідач не знявся з реєстрації місця проживання, та не вживає заходів для добровільного зняття з реєстрації місця проживання, що перешкоджає позивачу у вільному користуванні своїм майном.
Ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 09.03.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 31.05.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Позивач в судове засідання не з"явився.
Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився. Надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомили. Заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідачі фактично відмовилися надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв`язку із чим суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів у його відсутності оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлені слідуючі обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про право власності на домоволодіння від 31 січня 2001 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .
У зазначеному будинку з 2017 року також зареєстрований брат позивача ОСОБА_3 . В будинку відповідач фактично не проживає з моменту реєстрації, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком він не цікавиться.
Дотеперішнього часу відповідач не знявся з реєстрації місця проживання, та не вживає заходів для добровільного зняття з реєстрації місця проживання, що перешкоджає позивачу у вільному користуванні своїм майном.
Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверлили той факт, що відповідач ОСОБА_3 не проживає за адресою по АДРЕСА_1 Друга за вказаною адресою проживає позивач ОСОБА_1 та її мати ОСОБА_6 . Факт непроживання відповідача за місцем реєстрації підтверджено також актом уповноваженої особи Каланчацької селищної ради Крупи П.М. від 24.06.2021 року.
Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку.
Згідно ст. 150 ЖК, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, викладених у позовній заяві, та враховуючи що відповідач не проживає за зареєстрованим місцем проживання з 2017 року, необхідно визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Положеннями ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-IV прокоментовано порядок та підстави зняття з реєстрації місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі в тому числі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 71 ЖК України ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263, 265, 268, 280 - 289 ЦПК України ст. 386, 391 ЦК України,
Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.
Визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у житловому будинку АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, зазначених вище, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 .

Суддя: Скригун В. В.