Справа № 367/1144/21
Провадження № 2/367/3673/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Мерзлого Л.В.,

при секретарі судових засідань Кузнєцовій П.О.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів та неустойки за прострочення аліментів,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів та неустойки за прострочення аліментів, мотивуючи позов по тим підставам, що 14.09.2002 між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають спільного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами було розірвано рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 24.02.2017 по справі № 367/7706/16-ц. Син після розлучення відповідно до вказаного рішення проживає з позивачем. Згідно рішення Ірпінського міського суду Київської області від 03.10.2018 по справі № 367/8934/17 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи з 29.12.2017. На підставі даного рішення Відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відкрито виконавче провадження № 57731364 від 02.11.2018. Зазначає про те, що внаслідок невиконання відповідачем рішення суду про стягнення аліментів,станом на 16.10.2020 утворилась заборгованість в розмірі 100638,32 грн. Вказує про те, що заборгованість утворилась внаслідок того, що відповідач офіційно не працевлаштований, проте, має у власності майно, на яке може бути звернено стягнення. Просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість по виплаті аліментів в сумі 100638,32 грн., а також стягнути неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2019 до 17.02.2021 у розмірі 49548,32 грн.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи за його відсутності та не заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14.09.2002 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб.

Від шлюбу мають спільного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюб між сторонами розірвано рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 24.02.2017 по справі № 367/7706/16-ц. Син після розлучення відповідно до вказаного рішення проживає з позивачем.

Згідно рішення Ірпінського міського суду Київської області від 03.10.2018 по справі № 367/8934/17 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи з 29.12.2017.

На підставі даного рішення Бучанським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відкрито виконавче провадження № 57731364 від 02.11.2018.

Крім того, рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 09.09.2019 по справі № 367/5484/19 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 51090,00 грн. за період з 29.12.2017 по 01.06.2019.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначається ст.ст. 79-91, 194-197СК Українитастаттею 71 Закону України "Про виконавче провадження".

У разі неможливості стягнення аліментів із заробітної плати чи інших доходів боржника протягом трьох місяців підряд, якщо боржник не працює і не одержує доходів, стягнення звертається на майно боржника.

Розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець, у разі надходження виконавчого документа, повинен підрахувати розмір заборгованості по аліментах і повідомити про нього стягувача і боржника.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ у перше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках.

Спір щодо розміру заборгованості (не спір про стягнення заборгованості) із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до розділу VII ЦПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень" сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 447 ЦПК).

Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувались у зв`язку з розшуком платника аліментів, вони мають бути сплачені за весь минулий час.

Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. ( ч.ч.2, 4ст.194 СК України).

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а в разі спору - судом (ч.4 ст. 195 СК України).

Виходячи зі змісту вищенаведених законодавчих норм, спір щодо розміру заборгованості за аліментами виникає між стороною виконавчого провадження (стягувачем та/чи боржником) і державним виконавцем, до компетенції якого законодавець відніс обчислення розміру заборгованості за аліментами.

Стягнення заборгованості за аліментами за рішенням суду сімейне законодавство (ч.3 ст. 194 СК України) передбачає лише у випадку відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника (ст. 187 СК України).

У даному випадку стягнення аліментів на утримання дитини відбувалося за рішенням суду.

Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються за рішенням суду, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів.

В рамках даної справи заявлені вимоги про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, а не про обчислення розміру заборгованості по сплаті аліментів. Дії державного виконавця, пов`язані із обчисленням розміру заборгованості із сплати аліментів та складенням відповідного розрахунку, в рамках даної справи не оскаржені.

Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та Закону України "Про виконавче провадження" у контексті обставин даної справи, сам факт наявності у відповідача заборгованості по аліментам за вказаний період, обчисленої згідно з довідкою-розрахунком державного виконавця, розмір якої на час ухвалення цього рішення не оспорений ні стягувачем, ні боржником у порядку, встановленому законом, не може бути прийнятий судом в якості підстав для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим рішенням суду. Адже права стягувача аліментів є захищеними в силу закону, оскільки виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби і обчислена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню у рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів, по сплаті яких і виникла ця заборгованість.

Таким чином, дана вимога позивача задоволенню не підлягає.

Стосовно стягнення пені за прострочення сплати аліментного зобов`язання суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Таким чином, фактично вказаною нормою права закріплено відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів, і зі змісту цієї норми випливає, що визнання боржником наявності заборгованості зі сплати аліментів є визнанням неналежного виконання ним аліментних зобов`язань, що є підставою для стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

При цьому, передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому СК України.

Згідно розрахунку заборгованості від 16.102020 року, наданої головним державним виконавцем Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_2 на утримання станом на 16.10.2020 становить 100638,32 грн.

Згідно розрахунку пені від суми несплачених аліментів за період з 29.12.2017 по 01.06.2019 становить (10638,32-51090,00) 49548,32 грн.

Оскільки, рішення про стягнення аліментів набрало законної сили, отже винна поведінка з несплати аліментів виникла саме з цієї дати і пеня може враховуватися від дня прострочення сплати аліментів після цієї дати.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

У відповідності до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Враховуючи, що стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення захисту майнових прав дитини, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на її користь пені за прострочення сплати аліментів є правомірними.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця.

Така правова позиція 25.04.2018 року висловлена у постанові Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму, виходячи з наступного розрахунку.

При цьому згідно ч.1 ст.196 СК України, сума пені не може бути більшою ніж 100% заборгованості по аліментам на дитину.

У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, та стягує з відповідача на користь позивача суму неустойки за несплату аліментів в розмірі 49548,32 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13,89, 141, 259, 264-265, 430 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів та неустойки за прострочення аліментів- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_2 , неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2019 до 17.02.2021 у розмірі 49548,32 грн.

В решті позовних вимог відмовити

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Л.В. Мерзлий