Справа № 682/465/20
Провадження № 2/682/54/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Маршал І.М.,

секретаря Захарчук С.П.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Калабського С.В.,

представника відповідача Ніколайчука О.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ - фірма «Дует-ЛТД» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ-фірма «Дует-ЛТД» про поновлення його на роботі та стягнення середнього заробітку. В обгрунтування позову позивач вказував, що 16.05.2019 року він був прийнятий на роботу до ТОВ-фірма «Дует-ЛТД» на посаду водія автотранспортних засобів. У вказаному товаристві позивач працював включно по січень 2020 року. З 27.01.2020 року по 07.02.2020 року позивач не працював, оскільки був хворий та знаходився на лікарняному. Після лікарняного позивач повернувся до роботи, однак, за місцем роботи йому повідомили, що його було звільнено та видали йому трудову книжку. В трудовій книжці було зроблено запис про те, що позивача з 21.01.2020 року звільнено з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Позивач вказує, що заяви про звільнення за власним бажанням він не писав та після дня звільнення, тобто - 21.01.2020 року до відкриття лікарняного ходив на роботу, те що його було звільнено не знав, роботодавець йому про це не повідомляв, з наказом про звільнення не ознайомлював. Позивач просив суд з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог - поновити його на роботі на посаду водія автотранспортних засобів до ТОВ - фірма "Дует-ЛТД" та стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.01.2020 до дня поновлення на роботі у розмірі 96 213,60 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Калабський С.В. підтримали позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві, просили позов задоволити.

Позивач стверджував, що заяви про звільнення за власним бажанням він не писав і підпис на заяві йому не належить. Надалі позицію свою окреслив наступним чином - вказував, що особисто заяви про звільнення за власним бажанням він не підписував, однак пригадує, що за проханням роботодавця він надавав роботодавцю чисті аркуші паперу з своїм підписом і вважає, що такий аркуш з його підписом було використано для оформлення його звільнення.

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву відповідно до змісту якого відповідач вказує, що позивач працював в ТОВ - фірма "Дует-ЛТД" на посаді водія автотранспортних засобів оптово-роздрібного складу м. Славута та що його на підставі наказу № 7-к від 21.01.2020 року було звільнено із займаної посади за власним бажанням. Звільнення було оформлено відповідно до вимог чинного законодавства з повним проведенням розрахунків з позивачем. З вказаних підстав відповідач вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Представник відповідача Ніколайчук О.А. в судовому засіданні щодо позову заперечив, вказав на його необгрунтованість та відсутність підстав для задоволення такого судом, підтримує позицію викладену у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, вивчивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

У силу статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом.

Відповідно до положень ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Статтею 47 КЗпП України закріплено положення про те, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Відповідно до статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

За правилами частини другої статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Положеннями статті 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Судом встановлено, що відповідно до наказу ТОВ - фірма "Дует-ЛТД" № 57-к від 14.05.2019 року ОСОБА_1 на підставі поданої ним заяви від 14.05.2019 року було прийнято на роботу до товариства водієм автотранспортних засобів оптово-роздрібного складу м. Славута.

Відповідно до наказу ТОВ - фірма "Дует-ЛТД" № 7-к від 21.01.2020 року ОСОБА_1 з 21.01.2020 року було звільнено з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України та заяви ОСОБА_1 від 03.01.2020 року про звільнення його з роботи за власним бажанням. З наказом про звільнення ОСОБА_1 ознайомлений.

При звільненні з відповідачем проведені належні розрахунки про що свідчить відомість про виплату грошей за 21.01.2020 року, достовірність підпису на яких ОСОБА_1 ствердив в судовому засіданні.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 02.12.2020 року № 2779/2780/20-26 підпис від імені ОСОБА_1 у заяві про звільнення із ТОВ "Дует-ЛТД" від 03.01.2020 року виконано самим ОСОБА_1 , тому твердження позивача про те, що заяви про звільнення за власним бажанням він особисто не підписував спростовано вказаним висновком, а доводи позивача щодо того, що ним раніше надавались роботодавцю чисті аркуші паперу з його підписом не знайшли свого підтвердження в суді.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За положеннями ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вищевказане, суд знаходить позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними та необгрунтованими.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ТОВ «Дует-ЛТД» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції.

Суддя Маршал І. М.