Номер провадження 22-ц/804/1135/21
Номер провадження 22-ц/804/1135/21 Доповідач Агєєв О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів Космачевської Т.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Гладуха О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області цивільну справу № 234/12786/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання незаконними дії та виплату недоотриманих коштів по спадщині, з апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03 лютого 2021 року, ухваленого у складі судді Фоміної Ю.В., -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року до Краматорського міського суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області про визнання незаконними дії та виплату недоотриманих коштів по спадщині.

В обґрунтування позову зазначила, що 26 червня 2019 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого вона є спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина, на яку видане вказане свідоцтво, складається з суми недоотриманої у зв`язку зі смертю пенсії, у розмірі 79656 грн. 65 коп., яка виплачена Управлінням Пенсійного фонду України в м. Краматорську у неповному обсязі в розмірі 77301,85 грн. З метою отримання достовірної та повної інформації щодо недоотриманих пенсійних виплат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було відправлено адвокатський запит до Управління Пенсійного фонду України в місті Краматорську. На адвокатський запит була отримана відповідь від 28.07.2020 року, відповідно до якої Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області фактично відмовило в наданні даних щодо недоотриманих пенсійних виплат померлої ОСОБА_2 . Враховуючи вищевикладене, позивачка вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто ця дата є днем відкриття спадщини. Родина ОСОБА_2 за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не зверталась. Внаслідок цього уся сума недоотриманої пенсіонером пенсії увійшла до складу спадкового майна, отримати яке позивач може лише на підставі свідоцтва про право на спадщину. Наведене свідоцтво отримане позивачем 26.06.2019 року. Оскільки грошові кошти входять до спадкового майна, їх отримання регулюється спадковим законодавством, а не пенсійним. За таких обставин, грошові кошти, не отримані позивачем, як спадок від померлого підлягають виплаті в повному обсязі. Позивачка просить суд визнати незаконними дії відповідача щодо не отримання нею інформації по недоотриманих коштів по пенсійних виплатах померлої ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, стягнути з відповідача решту спадщини за заповітом померлої ОСОБА_2 , а також стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 03 лютого 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області, про визнання незаконними дії та виплату недоотриманих коштів по спадщині задоволено частково.

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області на користь ОСОБА_1 грошові кошти, набуті нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 2354,80 грн.

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у сумі 840,80 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області подало апеляційну скаргу, яка була визнана неподаною та повернута апелянту ухвалою Донецького апеляційного суду від 12 травня 2021 року у зв`язку із неусуненням недоліків (а.с. 93-95).

Також не погодившись із вказаним рішенням позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, провадження за якою відкрито ухвалою Донецького апеляційного суду від 12 травня 2021 року (а.с.97-99).

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, просить зобов`язати відповідача виплатити їй грошові кошти за недоотриману пенсію померлої ОСОБА_2 в розмірі 33 325,49 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що вважає рішення суду необґрунтованим та незаконним, оскільки суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив при цьому норми процесуального права.

Зазначила, що суд першої інстанції встановив, що за життя ОСОБА_2 з 01.02.2015 року по 31.10.2018 року включно була нарахована пенсія на загальну суму в розмірі 110627,34 грн., яка не була нею отримана в повному обсязі. Але в рішенні суд посилається на період з 20.05.2016 року по 31.10.2018 року включно за який була нарахована пенсія на загальну суму в розмірі 79656,65 грн. Відповідно до копії талону до разового доручення № 658 відповідач виплатив їй недоотриману пенсію померлої ОСОБА_2 за спадщиною за заповітом, за період з 01.04.2016 року по 30.09.2018 року, в розмірі 77301,85 грн.

Вважає, що повна заборгованість з недоотриманих пенсійних виплат померлої ОСОБА_2 , яка увійшла до складу спадщини, складає 110627,34 грн. за період з 01.02.2015 року по 31.10.2018 року включно. Тому з урахуванням виплаченої ОСОБА_3 недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 за спадщиною по заповіту за період з 01.04.2016 року по 30.09.2018 року, в розмірі 77301,85 грн., вважає, що сума недоотриманих коштів по спадщині складає 33 325,49 грн.

Відповідач Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області надав письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просять в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть (серія НОМЕР_1 , виданого 20 листопада 2018 року Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

26.06.2019 року приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Баженовою Л.В. видане ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , 1941 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з: пенсії у сумі 79656,65 грн., що належала ОСОБА_2 і залишилася недоотриманою в зв`язку з її смертю, згідно довідки № 9213/03-34, виданою Управлінням пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області 20 травня 2019 року; суми надбавки як «дитині війни» у сумі 1426,13 грн., що належала ОСОБА_2 і залишилася недоотриманою в зв`язку з її смертю, згідно довідки № 9213/03-34, виданою Управлінням Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області 20 травня 2019 року (спадкова справа № 86/2018, зареєстровано в реєстрі за № 1654).

20.07.2020 року у зв`язку із наданням правової допомоги ОСОБА_1 на адресу Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську адвокатом Бірюковим А.М. був направлений адвокатський запит про надання інформації щодо померлої громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 : 1. З якої дати померла ОСОБА_2 (за життя) не отримувала пенсійні виплати? 2. Перелік місяців із вказаними сумами за кожен місяць, в яких померла ОСОБА_2 не отримувала належні пенсійні виплати? 3. Загальна сума заборгованості за невиплачені пенсійні виплати станом на дату смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Листом від 28.07.2020 року Управління пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області на письмове звернення адвоката Бірюкова А.М. повідомило наступне. ОСОБА_2 перебувала на обліку в управлінні як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України. Відповідно до ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» інформація у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування використовується з дотриманням вимог, передбачених законодавством про інформацію. Згідно з п.2 ст.11 Закону України «Про інформацію» кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто. Рішенням Конституційного суду України від 20.01.2012 визначено, що інформацією про особисте та сімейне життя особи є будь-які відомості та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події , стосунки тощо. Така інформація про особу є конфіденційною. Згідно зі ст.21 Закону України «Про інформацію» наявна в управлінні інформація стосовно ОСОБА_2 належить до конфіденційної та не підлягає розголошенню третім особам. Згідно наданого до адвокатського запиту ордеру адвокат Бірюков А.М. має право отримати інформацію про ОСОБА_1 . З огляду на вищевикладене, управлінням інформація щодо пенсійного забезпечення померлої ОСОБА_2 може бути надана на підставі рішення суду.

Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області на запит приватного нотаріуса Краматорського міського нотаріального округу Баженової Л.В. направило лист від 20.05.2019 № 9213/03-34, яким повідомило, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , знаходилась на обліку та отримувала пенсію за віком. Статтею 461 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Враховуючи зазначене, залишок недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , буде розраховуватись за три роки, перед днем звернення за недоотриманою пенсією по місяць смерті включно. Якщо звернення за недоотриманою пенсією відбудеться 21.05.2019 року, то залишок недоотриманої пенсії складе 79656,65 грн. Крім того, повідомили, що згідно рішення суду, ОСОБА_2 була нарахована сума надбавки як «дитині війни» у розмірі 1426,13 грн. відповідно до ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Таким чином, дана сума коштів буде виплачена згідно ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при наявності фінансування з державного бюджету України.

Відповідно до копії Талону до разового доручення № 658 Управління ПФУ с м. Краматорську Донецької області виплатило 24.07.2019 року ОСОБА_1 недоотриману пенсію за період з 01.04.2016 року по 30.09.2018 року в розмірі 77301,85 грн.

Відповідно до довідки Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області від 02 жовтня 2020 року пенсія за віком ОСОБА_2 за списком № 2 /при повному пільговому стажі/ за період з лютого 2015 року по жовтень 2018 року включно склала 110627,34 грн.

Відповідно до довідки Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області від 02 жовтня 2020 року пенсія за віком ОСОБА_2 за списком № 2 /при повному пільговому стажі/ з 25 липня 2016 року по жовтень 2018 року включно склала 77301,85 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині виплати різниці між сумою недоотриманої пенсії, визначеної у свідоцтві про право на спадщину за законом та отриманими позивачем коштами за разовим дорученням. У зв`язку із чим прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача недоотриману суму пенсії у розмірі 2354,80 грн. (79656,65 грн. 77301,85 грн.)

Що стосується визнання незаконними дії відповідача щодо не отримання позивачем інформації щодо розміру недоотриманих коштів по пенсійних виплатах спадкодавця ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову посилаючись на ст.5 ЦПК України, як на неналежний спосіб захисту. Щодо незаконності рішення суду в цій частині доводи в апеляційній скарзі відсутні.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положеннями статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно із частинами першою та другою статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача на її користь набутих у порядку спадкування за законом грошових коштів недоотриманої пенсії після смерті ОСОБА_2 , суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення у цій частині, оскільки остання успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що положення частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач ОСОБА_1 успадкувала належні спадкоємцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті, за останні три роки. Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Таким чином, свідоцтво про право на спадщину це процесуальний нотаріальний акт, який засвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємців та є для спадкоємців основним правовстановлюючим документом.

Наявне в матеріалах справи свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26.06.2019 року на недоотриману пенсію в сумі 79656, 65 грн., підтверджує право позивача саме на вказану суму, а тому право на її отримання не може бути обмежено будь-якими строками.

до статті 1300 ЦК України зміни до свідоцтва про право на спадщину можуть бути внесені нотаріусом або в сільських населених пунктах - уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини лише за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину.

На вимогу одного із спадкоємців зміни до свідоцтва про право на спадщину можуть бути внесені за рішенням суду.

У зазначених випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до статті 1301 ЦК України якщо буде встановлено, що особа, якій видане свідоцтво про право на спадщину, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом, свідоцтво про право на спадщину за рішенням суду визнається недійсним.

На час розгляду справи апеляційним судом свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видано позивачу, недійсним не визнано і таких позовних вимог останнім не заявлялось.

Враховуючи, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26.06.2019 року, видане приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Баженовою Л.В., є діючим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач має обов`язок здійснити ОСОБА_1 виплату недоотриманих пенсійних виплат саме у сумі 2354,80 грн., що належали ОСОБА_2 та на час її смерті зберігалися в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, так як спадщина складалася з пенсії у сумі 79 656,65 грн. та із якої було відповідачем виплачено лише 77 301,85 грн.

Враховуючи те, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26.06.2019 року неоспорене та є чинним, докази визнання його недійсним чи внесення змін у нього у матеріалах справи відсутні, доводи апеляційної скарги, щодо повного розміру заборгованості з недоотриманих пенсійних виплат в сумі 110627,34 грн., яка увійшла до складу спадщини, не мають правового значення для вирішення справи згідно заявлених вимог. Законність видачі свідоцтво ж про право на спадщину за законом від 26.06.2019 року видане позивачу та (або) зазначена в ньому інформація щодо розміру спадкової маси не є предметом спору у даній справі.

Зазначене узгоджується із правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду по аналогічній справі від 06 липня 2020 року у справі № 750/8819/19.

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення або призвели до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено. Отже, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги немає.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03 лютого 2021 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» ("Pronina v. Ukraine") від 18 липня 2006 року, заява N 63566/00, § 23).

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 382 ЦПК України, в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, а рішення суду - без змін, підстави для зміни розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, відсутні.

За подання апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2522,40 грн. (а.с.77, а.с.90).

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, підстави для відшкодування відповідачу витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відсутні, такі судові витрати покладаються на позивача.

Відомості про інші судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, сторонами не надані.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03 лютого 2021 року залишити без задоволення.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 червня 2021 року.

Судді: