Справа № 212/7255/18
У Х В А Л А

01 липня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Борис О.Н., з участю секретаря судового засідання Крівцової І.В., за участі представників відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Управління державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, приватного нотаріуса Гуревічова Олега Миколайовича, приватного виконавця Куземченко Андрія Сергійовича, про відшкодування матеріальної шкоди, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Міністерство юстиції України, -

встановив:

21 вересня 2018 року до суду надійшов позов ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 вересня 2018 року відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

03 квітня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 16 червня 2020 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Управління державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про відшкодування матеріальної шкоди зупинене до залучення у справі правонаступника

Ухвалою суду від 21 грудня 2020 року відновлено провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Управління державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про відшкодування матеріальної шкоди. Замінено у справі позивача ОСОБА_4 його правонаступником ОСОБА_3 .

З часу відновлення провадження справа неодноразово призначалася до розгляду, а саме на 21.01.2021, 22.02.2021, 17.03.2021, 06.04.2021, 27.04.2021, 27.05.2021, 01.07.2021, про що представник позивача сповіщався належним чином, шляхом направлення судової повістки, а також під особистий підпис (т.3 а.с.214). Проте представник позивача будучи завчасно та належним чином сповіщений про дату, час та місце розгляду справи до суду 06.04.2021, 27.04.2021, 27.05.2021, 01.07.2021 не прибув.

Представник позивача звертався до суду із клопотаннями про відкладення розгляду справи напередодні судових засідань та у день призначення справи до розгляду, посилаючись на карантин.

Крім того, позивач повідомлялась належним чином про дату, час та місце розгляду справи, однак жодного разу не отримала судову повістку у відділенні поштового зв`язку. Судові повістки повернуті на адресу суду за закінченням терміну зберігання.

У судовому засіданні 01 липня 2021 року представник відповідача ПАТ «Ідея Банк» Пилат Т.І. повторно заявив клопотання про залишення позову без розгляду через неодноразові неявки представника позивача та позивача у судові засідання, вважає, що представник позивача навмисно затягує розгляд справи. Також, вважає, що зазначені причини неявки представника позивача у судові засідання є неповажними.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні 01 липня 2021 року підтримав клопотання представника відповідача ОСОБА_2 та просив справу залишити без розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (ч. 5 ст. 223 ЦПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про залишення даної позовної заяви без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до абзацу 2 ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Порядок вручення судових повісток врегульований ст. 130 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Вищенаведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які беруть участь у справі.

Частина 2 статті 43 ЦПК України передбачає, що учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд, проаналізувавши подані представником позивача заяви, зокрема 26.05.2021, 01.07.2021 та доводи, наведені ОСОБА_5 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 для відкладення розгляду справи , вважає їх необґрунтованими та такими, що подані з метою затягування розгляду справи, що призводить до порушення розумних строків розгляду справ, ОСОБА_3 не виявила належної зацікавленості у отриманні судових викликів та прибуття до суду, а відкладення розгляду справи призведе до істотного дисбалансу сторін у справі та поставить іншу сторону справи в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з ним, що є неприпустимим.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням.Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

Таким чином, з огляду на вищевказане, суд вважає представника позивачів належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, при цьому у матеріалах справи відсутні докази, які б підтвердили поважність причин неявки представника позивача у судові засідання на 27.05.2021 та на 01.07.2021. Заяви про розгляд справи у відсутність позивача та її представника в матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст. 130, 223, 257, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Управління державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, приватного нотаріуса Гуревічова Олега Миколайовича, приватного виконавця Куземченко Андрія Сергійовича, про відшкодування матеріальної шкоди, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Міністерство юстиції України,- залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Ухвала суду складена та підписана 01 липня 2021 року.

Суддя О. Н. Борис