Справа № 431/2894/21
Провадження № 2-о/431/1107/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Форощука О.В.,

за участю секретаря Хорольської І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Старобільська державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного спільного мешкання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного спільного проживання з померлим ОСОБА_2 на момент його смерті. В обґрунтування заяви посилається на те, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вони з ОСОБА_2 були зареєстровані за різними адресами, але проживали разом. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, а тому для отримання спадщини після смерті померлого родича вона звернулась до нотаріуса, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, тому що в неї немає документів, які б підтверджували родинні відносини з померлим та вона не може вважатися спадкоємцем, який вже прийняв спадщину шляхом спільного мешкання оскільки вони були зареєстровані за різними адресами. За вказаних обставин вона не має можливості отримати спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_2 та змушена звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, у заяві просила суд розглянути справу за її відсутності та відсутності її представника ОСОБА_3 ..

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, зауважень по справі не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, перевіривши наведені в заяві доводи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії паспорта громадянина України, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Бучолки Кимовського району Тульської області та вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 11.10.1983 року.

Відповідно до копії паспорта громадянина України, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у шахті Леніна Іллічівського району Донецької області та він дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 06.08.1991 року.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Довжанськ Луганської області.

Відповідно до копії довідки, виданої КП «Житлово-експлуатаційна контора № 9» від 17.10.2013 року, ОСОБА_2 дійсно проживав разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

З копії довідки від 06.11.2020 року, виданою державною установою так званої Луганської народної республіки, ОСОБА_1 дійсно проживала разом з померлим ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 на момент смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд приймає ці документи як докази виходячи із аналізу практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка є джерелом права в Україні.

Так, у справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

Приймаючи до уваги, що заявник позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту проживання зі спадкодавцем, суд вважає необхідним задовольнити заяву, оскільки вона законна та обґрунтована.

Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надасть їй право на оформлення спадщини.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10-11, 209, 212-215, 247, 256-257, 259, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Старобільська державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного спільного мешкання - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України, уродженка м. Бучолки Кимовського району Тульської області, постійно спільно проживала однією родиною разом із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянином України, уродженцем шахти Леніна Іллічівського району Донецької області за адресою: АДРЕСА_2 з 2013 року по момент смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Форощук