Справа № 191/16/21
Провадження № 2/191/8/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Костеленко Я.Ю.

за участю секретаря Куцевол Ю.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Юдіної Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12.10.2019 о 10 годині 50 хвилин в Синельниківському районі Дніпропетровської області по автодорозі Т-0401, 38 км водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER державний номерний знак НОМЕР_1 перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це буде небезпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, створив перешкоду автомобілю SUBARU LEGASI державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , в результаті чого останній скоїв з`їзд в кювет вправо, внаслідок чого автомобіль SUBARU LEGASI державний номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні ушкодження і відповідно позивачу, як власнику вказаного автомобіля, заподіяна матеріальна шкода.

Дорожньо - транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_3 , який керував автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить відповідачу AT "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" і де ОСОБА_3 працює водієм Павлоградського відділення AT "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ".

За фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 був визнаний винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується постановою Синельниківського міськрайсуду Дніпропетровської області від 03.06.2020 року та постановою Дніпровського апеляційного суду від 09.07.2020 року.

Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля SUBARU LEGASI реєстраційний номер НОМЕР_2 вартість матеріального збитку, спричиненого позивачеві в результаті пошкодження автомобіля, складає 323423 (триста двадцять три тисячі чотириста двадцять три) гривні 22 копійки.

На проведення незалежного автотоварознавського дослідження по оцінці автотранспорта позивачем витрачено 1500 грн., що підтверджується договором № 18/10- 2019ФЛ від 18.19.2019 року та товарним чеком № 22/10-19 від 29.10.2019 року.

Всього позивачеві завдано матеріальної шкоди на суму 324923,22 грн.

З метою відшкодування завданих збитків він звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «ВАН КЛІК», в якому власник автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER - AT "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" застрахував свою цивільно-правову відповідальність (поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/3874056).

ПрАТ «Страхова компанія «ВАН КЛІК» виплатило позивачеві страхове відшкодування за шкоду, заподіяну належному йому майну, у розмірі 99490 грн. (дев`яносто дев`ять тисяч чотириста дев`яносто) грн.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування) для повного відшкодування шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Різниця складає 225433,33 грн. Особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність в даному випадку є AT "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ", якому належить автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER державний номерний знак НОМЕР_1 .

Крім того, позивач зазначає, що внаслідок неправомірної поведінки відповідача йому заподіяна і моральна шкода, яку він оцінює в 20000 (двадцять тисяч) грн. Спричинена моральна шкода складається з душевних страждань, котрі він відчував та продовжує відчувати по теперішній час у зв`язку з протиправними діями відповідача, а саме у зв`язку із пошкодженням майна, а також тим, що він більше року не може користуватися своїм автомобілем, у зв`язку з чим порушений звичайний уклад життя. Ці дії визвали виникнення психотравматичних факторів, які стали джерелом негативних емоцій, котрі він відчуває до теперішнього часу. Таким чином не потребує доказування той факт, що вказані неправомірні дії відповідача погіршили його душевне та соціальне благополуччя, порушили нормальні життєві зв`язки і вимагали додаткових зусиль для організації життя, а також додаткових витрат.

Просить стягнути з відповідача- Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» 225433 (двісті двадцять п`ять тисяч чотириста тридцять три) грн. 22 коп. в рахунок відшкодування матеріальних збитків, 20000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також судові витрати в розмірі 2455 (дві тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп.

Представник відповідача надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз»позовні вимоги не визнає, оскільки предметом позовних вимог ОСОБА_1 є відшкодування не вартості понесених позивачем витрат на ремонт автомобіля, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників, що підлягають заміні легкового автомобіля, яких він ще не зазнав (до позовної заяви не додано відомостей про фактичне здійснення ремонту автомобіля позивача), а відшкодування вартості матеріального збитку, виходячи з висновку Звіту про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля SUBARU LEGASI державний номерний знак НОМЕР_2 , складеного ФОП ОСОБА_4 .

Так, відповідно до Звіту про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля ринкова вартість легкового автомобіля на момент пошкодження складає 323 423,22 грн.; середня ринкова ціна легкового автомобіля складає 355020.00 грн.; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників, що підлягають заміні легкового автомобіля складає 197 401,03 грн. (розділ 2.7 звіту); вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ в результаті його пошкодження при ДТП складає 323423,22 грн.

Отже, позивачем помилково визначено матеріальну шкоду, спричинену в результаті пошкодження автомобіля, відповідно до позовної заяви 225 433,22 грн. із розрахунку: 323423,22- 99490,00 + 1500,00 грн., замість 97 911,03 грн., із розрахунку: 197 401,03 - 99 490,00 грн.

Також вважають, що позивачем не наведено, з чого саме він виходив при розрахунку розміру моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила у їх задоволенні відмовити.

Третя особа- ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши надані сторонами письмові докази, оцінивши їх у сукупності, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до постанови Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.06.2020, яка набрала законної сили 09.07.2020, ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за наслідком події, що відбулася 12.10.2019 за його участі. Провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності ( а.с.7-8).

Судом було встановлено, що 12.10.2019 о 10 годині 50 хвилин в Синельниківському районі Дніпропетровської області по автодорозі Т-0401, 38 км водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER державний номерний знак НОМЕР_1 перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це буде небезпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, створив перешкоду автомобілю SUBARU LEGASI державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , в результаті чого останній скоїв з`їзд в кювет вправо, внаслідок чого автомобіль SUBARU LEGASI державний номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні ушкодження і відповідно позивачу, як власнику вказаного автомобіля, заподіяна матеріальна шкода.

Дорожньо - транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_3 , який керував автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить відповідачу AT "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" і де ОСОБА_3 працює водієм Павлоградського відділення AT "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ".

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до положень ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року., не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір.

Згідно звіту № 22-10-19-Р про оцінку транспортного засобу , складеного ПП ОСОБА_4 , вартість завданої матеріальної шкоди в результаті пошкодження автомобіля SUBARU LEGASI державний номерний знак НОМЕР_2 , складає 323423,22 грн.( а.с.14-19). Розмір вартості розрахунку збитків становить 1500 грн. (а.с.13).

Згідно з ч.3 ст.12 ,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом (підстави звільнення від доказування).

Одним із способів захисту цивільних прав, відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України визначено відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення ї цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Позивач як особа, потерпіла від протиправних дій відповідача, має право на повне відшкодування завданої йому шкоди. Майновою шкодою є, зокрема, завдані потерпілій особі матеріальні збитки (витрати на усунення шкоди). Одним з видів визначення майнової шкоди є проведення експертної оцінки розміру шкоди, яка визначається спеціалістом, виходячи з наявних пошкоджень та обсягу робіт і матеріалів, необхідних для виконання ремонту і відновлення автомобіля до попереднього стану (так званий розрахований розмір шкоди як визначена вартість пошкодженого або втраченого майна або як вартість необхідного для відновлення пошкодженої речі ремонту). Така шкода визначається наперед за розрахунками, виконаними за спеціальною методикою, і може бути визначена з урахуванням зносу транспортного засобу, та/або без урахування зносу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів , а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлені Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092.

Методика застосовується, в тому числі, для визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження колісних транспортних засобів, і для визначення вартості відновлювального ремонту (п. 1.4 Методики).

За змістом п. 2.4. Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно з п.п. 8.1, 8.3 Методики для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту (вартість ремонтно-відновлювальних робіт, вартість необхідних для ремонту матеріалів, вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту) з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини ВТВ (величина втрати товарної вартості).

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 102 ЦПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам) (ч. 2 ст. 113 ЦПК України).

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суд виходить із фактичної (реальної) суми, встановленої звітом №22-10-19Р про оцінку транспортного засобу , складеного ПП ОСОБА_4 , що має відповідний сертифікат на проведення оціночної діяльності. Цей висновок експерта відповідає вимогам Методики та не викликає сумнівів у його правильності.

Заперечуючи проти розміру заподіяних збитків, відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на його спростування. При цьому, відповідач скориставшись своїм процесуальним правом заявив клопотання про призначення експертизи щодо встановлення вартості відновлювального ремонту автомобіля. Суд, сприяючи сторонам у наданні доказів, задовольнив клопотання представника відповідача та призначив у справі судову автотоварознавчу експертизу, яка не була оплачена відповідачем та повернута на адресу суду без виконання.

Таким чином, якщо позивач на підтвердження розміру шкоди надає висновок спеціаліста, акт виконаних робіт, тощо, а відповідач заперечуючи проти цього розміру, і після виконання судом вимог ч.5 ст.12 ЦПК України не надає ніяких доказів на підтвердження своїх заперечень, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.

Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Частиною першою ст. 21 України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП застрахована у страховій компанії «ВАН КЛІК» .

Відповідно до страхового акту №0024181.10.19/1 ОСОБА_1 було виплачено страхове відшкодування в розмірі 99490,00 грн.

Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) складає 223933,22 грн.(323423,22 грн. 99490,00 грн. ). Витрати на проведення дослідження по оцінки вартості автотранспортного засобу, які понесені позивачем, складають 1500,00 грн., що підтверджується товарним чеком №22/10-19 від 29.10.2019.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року №4 (Постанова), передбачено, що моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", моральна шкода може полягати у порушені права власності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Під моральною шкодою законодавець розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі.

Пункт 9 Постанови вказує на те, що при визначенні судом розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що сам факт пошкодження майна позивача спричиняє для нього певні душевні переживання і з урахуванням тривалості часу, протягом якого позивач позбавлений можливості користуватися своїм транспортним засобом, вважає що заявлений позивачем розмір моральної шкоди відповідає принципу пропорційності та справедливості, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

З урахуванням встановлених обставин справи і доказів, досліджених на їх підтвердження, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню.

Також, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2455.00 грн.

Керуючись 10, 11, 12, 13, 81, 141, 212, 258-259, 263-265 ЦПК України , суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» код , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ,225433 (двісті двадцять п`ять тисяч чотириста тридцять три) грн. 22 коп. в рахунок відшкодування матеріальних збитків та 20000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» код ЄДРПОУ 03340920, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , судові витрати в розмірі 2455 (дві тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп.

На рішення протягом 30 (тридцяти) днів з дня його повного складення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Повний текст рішення складено 23.06.2021.

Суддя: Я. Ю. Костеленко