Справа № 740/3153/20
Провадження № 2/740/129/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участі секретаря Дьоміної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить припинити право спільної часткової власності її та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона та відповідач ОСОБА_2 є співвласниками житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області від 23 серпня 2019 року та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. ЇЇ частка становить 3/8, частка відповідача становить 5/8.

Зазначає, що частина житлового будинку літ. «А» загальною площею 20.3 кв.м, сарай літ. «Б», огорожа №2, огорожа №3, хвіртка №5, що належить їй, виокремлено в окремий об`єкт нерухомого майна та на підставі наказу відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 16.10.2019 №10-42/14 присвоєно іншу адресу: АДРЕСА_1 .

Вказаний будинок залишається у спільній частковій власності, хоча договором дарування було здійснено його фактичний розподіл, належна їй частка є відокремленим об`єктом нерухомого майна, є свій вхід до будинку та прибудинкова територія. Добровільно відповідач відмовляється припинити спільну часткову власність, а вона не може зареєструвати виділені їй житлові приміщення в реєстраційній службі як окремий об`єкт нерухомості.

Представник позивачки адвокат Ващенко М.О. в судове засідання не з`явилася, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримку позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 3/8 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування частки будинку від 23.08.2019. На земельній ділянці площею 0,0354 га розташовано: житловий будинок загальною площею 45,8 кв.м «А» та надвірні будівлі. До відчужуваних 3/8 часток відноситься: кімната «1-2» площею 11,1 кв.м, кімната «1-3» площею 8,8 кв.м, 1/3 частина сараю «Б», частина огорожі №2, огорожа №3 (а.с.16-19).

Окрім позивачки співвласником зазначеного домоволодіння є відповідач ОСОБА_2 , який володіє 5/8 частки зазначеного домоволодіння, що сторонами не оспорюється.

Згідно наказу відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 16.10.2019 №10-42/14 змінено адресу об`єктам нерухомого майна: частині житлового будинку «А» в складі: передпокій «2-1» площею 11,5 кв.м, житлова кімната «2-2» площею 8,8 кв.м, - всього загальною площею 20,3 кв.м, 1/3 частина сараю «Б», що є у власності ОСОБА_1 , попередня адреса: АДРЕСА_1 , - присвоєно адресу:

АДРЕСА_2 єктам нерухомого майна: частині житлового будинку «А» з прибудовою «а» загальною площею 33,6 кв.м, ганком «а1», 2/3 сараю «Б», погрібу «П», сараю «б», сараю «б1», навісу «Н», теплиці «В», що є у власності ОСОБА_2 , - адресу залишено без змін: АДРЕСА_1 . (а.с.8).

Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені статтею 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з нормами ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до вимог ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Таким чином, з моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної часткової власності на житловий будинок, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками, тому актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ та виділ майна, що є у їх спільній частковій власності.

Частиною 1 статті 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно з ч. 3 ст.364ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути виділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Т. Ковальова