Справа №705/2801/21
2-з/705/41/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2021 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л., розглянувши заяву представника позивача ТОВ «Поділля Агропродукт» - адвоката Скакун Л.В. про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ПАРТНЕРИ», третя особа без самостійних вимог: Державний реєстратор Саморуха Володимир Олександрович, про визнання договору оренди землі недійсним та припинення права оренди.

В межах вказаної цивільної справи від представника позивача ТОВ «Поділля Агропродукт» - адвоката Скакун Л.В. надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просить: вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 та Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРО-ПАРТНЕРИ» вчиняти будь-які дії, пов`язані з володінням чи користуванням земельною ділянкою зкадастровим номером :02:000:0840, площею 2,1289 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦПЗ - 01.01), розташованої на території Фурманської сільської ради Уманського району Черкаської області, як то обробіток землі, внесення добрив чи засобів захистурослин, посів чи висадка сільськогосподарських культур та будь-які інші дії (роботичи заходи, пов`язані з доступом до вказаної земельної ділянки чи її використанням убудь-який спосіб; вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України, суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, до набрання законної сили судовим рішенням у справі за цивільним позовом, вчинення реєстраційних дій та внесення доДержавного реєстру речових прав на нерухоме майно будь-яких відомостей щодоречових прав похідних від права власності щодо спірної земельної ділянки зкадастровим номером :02:000:0840, площею 2,1289га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦПЗ - 01.01), розташованої на території Фурманської сільської ради Уманського району Черкаської області.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначила про те, що у квітні 2021 року позивач дізнався про те, що відповідач ОСОБА_1 всупереч умовам укладеного та діючого на даний час з позивачем Договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0840, площею 2,1289 га, від 04.01.2015, уклав договір оренди з іншою юридичною особою. Відповідно до норм діючого законодавства України, а саме п.5 ст. 6 ЗУ «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону, право оренди на дану земельну ділянку орендарем було набуте 25.05.2017 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35372517, приватним нотаріусом Шелудько Валентиною Петрівною, Жашківського районного нотаріального округу, що підтверджується Витягом з ДРРП, індексний номер витягу: 88060662 від 25.02.2017. ОСОБА_1 уклав Договір оренди цієї ж земельної ділянки від 20.03.2020, б/н, з іншим орендарем ТОВ «АГРО-ПАРТНЕРИ», дата державної реєстрації права (в державному реєстрі прав): 17.04.2020, номер запису про право: 52011497, орган, що здійснив реєстрацію права (в державному реєстрі прав): Державний реєстратор Саморуха Володимир Олександрович Уманська районна державна адміністрація, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 262544559 від 22.06.2021. Тобто, позивач зазначає, що ОСОБА_1 порушено умови укладеного з ним договору оренди землі та зареєстровано інше право користування земельною ділянкою за кадастровим номером :02:000:0840. Таким чином, укладаючи ще один договір оренди тієї ж самої земельної ділянки, відповідач усвідомлював протиправність своєї поведінки і в подальшому, під час розгляду позовної заяви, не має гарантій, що відповідачі для запобігання або ускладнення виконання рішення суду не здійснять ще якихось протиправних дій щодо вище зазначеної земельної ділянки, а невжиття такого заходу може утруднити подальше відновлення правового становища позивача у разі задоволення позову, адже буде відкрито ринок землі, що унеможливить ще більше оспорити порушене право в разі продажі даної земельної ділянки. Позивач вважає, що належне забезпечення позову не дасть можливості ОСОБА_1 та Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРО-ПАРТНЕРИ» вчиняти будь-які дії, пов`язані з володінням чи користуванням земельною ділянкою, а саме: обробіток землі, внесення добрив чи засобів захисту рослин, посів чи висадку сільськогосподарських культур, збір врожаю та будь-які інші дії (роботи чи заходи), пов`язані з доступом до вказаної земельної ділянки чи її використанням у будь-який спосіб.

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити поновлення його порушених прав або інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки такий захід необхідно застосувати з метою забезпечення виконання умов договору оренди земельної ділянки, укладеного 04.01.2015 між позивачем та ОСОБА_1 , а також з метою недопущення збитків, які будуть завдані позивачу у разі неможливості використання даної земельної ділянки за її цільовим призначенням з вини відповідачів.

Крім того, позивач вважає, що доцільним також буде забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України, суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, до набрання законної сили судовим рішенням у справі за цивільним позовом, вчинення реєстраційних дій та внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будь-яких відомостей щодо речових прав похідних від права власності щодо спірної Земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0840, площею 2,1289 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦПЗ - 01.01), розташованої на території Фурманської сільської ради Уманського району Черкаської області.

Розглянувши заяву та оглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

У відповідності до вимог ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити чітко визначений і перелічений ряд вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, і доказами, які наведені на їх підтвердження, та положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої права, подаючи позов.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності необхідно враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, адже обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків (пункт 4 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Крім того, відповідних доказів щодо наявності посівів, врожаю на спірній земельній ділянці матеріали справи не містять.

У частині вимог про забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України, суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, до набрання законної сили судовим рішенням у справі за цивільним позовом, вчинення реєстраційних дій та внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будь-яких відомостей щодо речових прав похідних від права власності щодо спірної земельної ділянки вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо вищевказаної земельної ділянки заява задоволенню не підлягає. Адже, такі вимоги фактично стосуються необмеженого та чітко не визначеного кола осіб, не є співмірними з предметом позову та не відповідають позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Виходячи із змісту поданої заяви та враховуючи вище викладені обставини, суд вважає, що позивачем не доведено, як відсутність зазначених ним заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та не доводить, з посиланням на докази, що забезпечення позову необхідно здійснити саме в обраний спосіб, тому заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику позивача ТОВ «Поділля Агропродукт» - адвокату Скакун Л.В. у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Копію ухвали направити представнику позивача ТОВ «Поділля Агропродукт» - адвокату Скакун Л.В.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.Л. Гудзенко