Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 червня 2021 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., з участю секретаря судового засідання Олексієнко С.О.,розглянув в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2019 року позивач АТ «Укрсиббанк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому зазначив, що 04.09.2017 року між ПАТ «Укрсиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту з Правилами № 0 від 04.09.2017 р. відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 270591,59 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок ОСОБА_1 зі сплатою 15,00% річних, строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 13.12.2027 року.

Відповідач ОСОБА_1 в свою чергу зобов*язався 04 числа кожного місяця повертати кредит та сплачувати відсотки які перераховуватиме на рахунок відкритий на його ім.*я, в сумі 4319,65 грн.

Позивачем було виконано умови договору та надано відповідачу кредит шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок ОСОБА_1 .

В забезпечення виконання кредитних зобов*язань позичальника ОСОБА_1 , між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 04.09.2017 р. укладено договір поруки № 270427(основний борг) та 270427 (проценти та платежі), відповідно до якого ОСОБА_2 зобов*язалась відповідати за виконання позичальником ОСОБА_1 зобов*язань за кредитним договором № 0 від 04.09.2017 р. щодо повернення кредиту в розмірі 270591,59 грн. та сплати відсотків, пені у розмірі 135295,80 грн., які виникли на теперішній час, і ти що можуть виникнути в майбутньому, а також при невиконанні зобов*язань позичальником ОСОБА_1 .

У порушення умов договору та ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 06.02.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 273341,25 грн., а саме:

заборгованість за кредитом 253967,17 грн.,

заборгованість за відсотками - 16532,24 грн.,

пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 06.02.2018 року по 13.11.2018 року,

пені за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками з 06.02.2018 року по 06.02.2019 року.

Посилаючись на вказані обставини, позивач, просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 273341,25 грн., а також судові витрати, сплачені при пред`явленні позову у розмірі 4100,00 грн., які розподілити в рівних частках.

Ухвалою суду від 28.02.2019 року відкрито провадження по справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 27.03.2019 року розгляд справи призначений в порядку загального позовного провадження.

В провадження судді Галущенко Ю.А. справа надійшла у відповідності з п.п. 15.2 Перехідних положень ЦПК України,на підставі Розпорядження від 07.05.2019 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, у зв`язку з звільненням з посади судді ОСОБА_3 у відставку рішенням ВРП 1254/0/15-19 від 23.04.2019 року.

Ухвалою від 08.05.2019 року прийнято справу до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 26.09.2019 року витребувано докази у справі.

Ухвалою від 20.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання представник позивача не з*явився, в матеріалах справи міститься його заява за змістом якої просив у разі неможливості прибути в судове засідання просив розглянути справу без участі представника банку.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з*явися, подав клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку із його відрядженням.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась з невідомої суду причини, про розгляд справи повідомлялась судом у встановленому ЦПК України порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні виходячи з наступного.

Під час розгляду справи відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подано відзив на позов (а.с. 77-79)за змістом якого, зазначили, що первісно між сторонами виникли кредитні правовідносини ще у 11.12.2006 року, оскільки кредит було надано в доларах США. 04.09.2017 року з метою рефінансування валютного кредиту було укладено договір про надання споживчого кредиту з Правилами № 0 від 04.09.2017 р.

Відповідач ОСОБА_1 через труднощі деякий час платежі не сплачував, проте в наступному сплачував в більшому розмірі заборгованість.

Вважає що станом на 25.03.2019 року прострочена заборгованість перед позивачем повністю погашена, крім того позивачем хоча і долучені вимоги про усунення порушень та повернення кредиту, проте не додані докази про їх направлення відповідачам. Крім того позивачем порушено умови щодо дострокового стягнення заборгованості, оскільки станом на дату звернення до суду із позовом, заборгованість відповідачами була сплачена.

Посилаючись на вказані підстави просили відмовити у стягненні заборгованості.

Позивач не погоджуючись з поданим відзивом надав відповідь на відзив за змістом якої зазначив, що з урахуванням внесених сум відповідачем сума заборгованості за кредитом становить 251662,74 грн., та ним не порушено умов щодо дострокового стягнення заборгованості.

Відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 також були подані заперечення на відповідь на відзив, за якими вказали про відсутність будь якої заборгованості як на 25.03.2019 року так і на час відкриття провадження.Зазначив, що станом на 26.09.2019 року заборгованість по кредитному договору, з урахуванням оплат становить 244387,41 грн., що вказує на відсутність простроченої заборгованості. Позивачем в свою чергу не зараховано платіж від 29.11.2018 року на суму 6000 грн.

Позивачем подано пояснення на заперечення на відповідь на відзив за змістом якої вказував, що підставою звернення до суду стало саме невиконання зобов*язань позичальником, про що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , направлено вимоги. Направивши вимогу про дострокове стягнення позивачем змінено строки виконання зобов*язань, в зв`язку із чим,відповідачі повинні погасити повністю заборгованість. Оскільки позивачами було частково погашено заборгованість до 17.01.2019 року в сумі 24 000,00 грн., замість повного 28 655,98 грн., позивач реалізував своє право на звернення до суду із позовом. В зв`язку із тим, що відповідачами поступово сплачувалась заборгованість, станом на 25.03.2019 року вона складає 251662,74 грн. Щодо тверджень про не зарахування платежу від 29.11.2018 року на суму 6000 грн., зазначив, що вказана оплата була врахована на погашення відсотків, що відповідає вимогам ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування».

Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Відповідно до приписів ст.2 ЦПК України,завданнями цивільного судочинства є справедливий,неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як передбачено ст.11 ЦК України,підставою виникнення цивільних правовідносин є,зокрема,правочини.

З матеріалів справи судом встановлено, що 04.09.2017 року між ПАТ «Укрсиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту з Правилами № 0 від 04.09.2017 р. відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 270591,59 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок ОСОБА_1 зі сплатою 15,00% річних, строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 13.12.2027 року.

Відповідач ОСОБА_1 в свою чергу зобов*язався 04 числа кожного місяця повертати кредит та сплачувати відсотки які перераховуватиме на рахунок відкритий на його ім.*я, в сумі 4319,65 грн. п. 1.2.20 Договору про надання споживчого кредиту з Правилами № 0 від 04.09.2017 р.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Позивачем було виконано умови договору та надано відповідачу кредит шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок ОСОБА_1 .

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Сторонами у договорі про надання споживчого кредиту з Правилами № 0 від 04.09.2017 р. визначено у п. 1.2.10 Договору розмір ануїтетного платежу в розмірі 4319,65 грн. День його сплати 04 число кожного місяця протягом строку кредитування, що також визначено у графіку платежів, визначення сукупної вартості кредиту (а.с. 4-8).

Договір про надання споживчого кредиту з Правилами № 0 від 04.09.2017 р. так і додаток до нього із встановленим графіком платежів підписаний сторонами, тобто волевиявлення учасників вказаного договору було вільним, та ними погоджений.

В забезпечення виконання кредитних зобов*язань позичальника ОСОБА_1 , між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 04.09.2017 р. укладено договір поруки № 270427(основний борг) та 270427 (проценти та платежі), відповідно до якого ОСОБА_2 зобов*язалась відповідати за виконання позичальником ОСОБА_1 зобов*язань за кредитним договором № 0 від 04.09.2017 р. щодо повернення кредиту в розмірі 270591,59 грн. та сплати відсотків, пені у розмірі 135295,80 грн., які виникли на теперішній час, і ти що можуть виникнути в майбутньому, а також при невиконанні зобов*язань позичальником ОСОБА_1 (а.с. 17-24).

Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Ст..543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Тобто відповідач ОСОБА_2 відповідає перед кредитором за усіма зобов*язаннями відповідача ОСОБА_1 .

Як вбачається зі змісту ст. ст. 509, 526, 610, 611, 624, 625, 651, 1050 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином у строки та в порядку відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи в зв*язку із неналежним виконанням умов договору ОСОБА_1 станом на 06.02.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 273341,25 грн., а саме:

заборгованість за кредитом 253967,17 грн.,

заборгованість за відсотками - 16532,24 грн.,

пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 06.02.2018 року по 13.11.2018 року,

пені за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками з 06.02.2018 року по 06.02.2019 року.

Під час розгляду справи в суді, відповідачі надали копії квитанцій про сплату заборгованості по кредитному договору а також виписку банку, відповідно до якої станом на 21.02.2020 року заборгованість позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором від 04.09.2017 року складає 237 903,28 грн.

Як вказували відповідачі при розгляді справи, останні вважають про відсутність підстав для дострокового стягнення заборгованості, оскільки вони, хоча і не сплачували деякий проміжок часу платежі встановлені графіком, проте потім сплачуючи заборгованість у більшому розмірі, відповідачі оплатили повністю прострочену заборгованість, повернувшись до графіку погашення поточної заборгованості.

Дослідивши розрахунок заборгованості, виписку за кредитним договором суд встановив, що відповідачем ОСОБА_1 було порушено порядок сплати платежів за кредитним договором в зв*язку із чим, 06.11.2018 року на адресу позичальника ОСОБА_1 ОСОБА_2 направлено вимогу про усунення порушень.

З матеріалів справи видно, що вимогу про усунення порушень отримано ОСОБА_2 14.11.2018 року (а.с. 27), відповідачу ОСОБА_1 вимога про усунення порушень вручена не була, на адресу банку повернуто її установою пошти в зв*язку із закінченням терміну зберігання (а.с. 27-28).

Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 ЦК України врегульовано строк (термін) виконання зобов`язання, а саме частиною першою встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, за змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

За змістом ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якою передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до п. 5.1.2 Правил у випадку настання будь-якої з подій,вказаних у пункті 3.1.2 Правил Розділу І банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав, та вимагати від позичальника повернення всієї суми кредиту та плати за кредит в сторону зменшення.

П. 5.2 Правил передбачено, що у разі застосуванн банком права, передбаченого попереднім пунктом, порядок повернення всієї суми кредиту та дострокової сплати платежу за кредит є наступним:

Банк повідомляє позичальника про встановлення нового терміну повернення всієї суми кредиту та сплати плати за користування таким кредитом за Договором шляхом направлення відповідної письмової вимоги поштою, або кур*єром за адресою позичальника.

Терміни повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит обов*язковими до повернення і сплати в повному обсязі Банку на 32 календарний день (а для кредитів забезпечених іпотекою на 61 календарний день) з дати одержання Позичальником повідомлення Банку про дострокове повернення кредиту за умови, що Банк направив позичальнику повідомлення про порушення зобов*язань Позичальника за Договором про повернення кредиту і плати за кредит, а Позичальник не усунув зазначених банком порушень зобов*язань Позичальника за договором протягом 31 календарного дня(а для кредитів забезпечених іпотекою протягом 60 календарних днів з дати одержання позичальником повідомлення Банку.

У випадку неотримання позичальником повідомлення Банку внаслідок зміни позичальником адреси, або з інших підстав терміни повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит обов*язковими до повернення і сплати в повному обсязі Банку на 41 календарний день.

Судом встановлено, що після несплати ОСОБА_1 кредиту протягом трьох місяців, банком 06.11.2018 року направлено вимогу.

Суд бере до уваги, що в забезпечення виконання зобов*язань за кредитним договором між сторонами було укладено договір іпотеки, що враховується судом під час обчислення строків.

Відповідачем ОСОБА_2 отримано вимогу про усунення порушень 14.11.2018 року, відповідачу ОСОБА_1 вимога про усунення порушень вручена не була, на адресу банку повернуто її установою пошти в зв*язку із закінченням терміну зберігання, вимоги про усунення порушень у строки встановлені договором (для кожного боржника окремо)були виконані боржниками частково.

Відповідно до довідки розрахунку заборгованості станом на 06.02.2019 року відповідачем з 11.06.2018 р. по 12.11.2018 оплат по кредиту не здійснювалось.

Зважаючи на те, що строк виконання зобов*язань настав з 71 дня з моменту направлення вимоги, то у відповідачів не повинно бути поточної простроченої заборгованості, оскільки останні повинні були заплатити її у розмірі 28655,98 грн, з яких 5381,34 грн. заборгованість за тілом кредиту, 23274,64 заборгованість по відсотках.

Станом на 17.01.2019 р.-день настання строку повного погашення Відповідачами внесено лише 24000,00 грн.

Тобто, позивач виконав всі дії спрямовані на досудове врегулювання спору, відповідачі, в свою чергу, виконавши свої зобов*язання частково, повинні відшкодувати позивачу суму заборгованості.

Суд при вирішенні даної справи встановив, що станом на 21.02.2020 року заборгованість за кредитним договором від 04.09.2017р. становить 237903,28 грн., тому стягує її з відповідачів у солідарному порядку.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідачів слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 3568,55 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 19, 76-81, 141, 258-259, 264-265, 274-275, 279 ЦПК, ст.ст. 207, 525-526, 1046-1051 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» МФО 351005, заборгованість за кредитним договором № 0 від 04.09.2017 року в розмірі 237903,28 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» МФО 351005, , судовий збір в сумі 1784,27 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» МФО 351005, , судовий збір в сумі 1784,27 грн.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної части рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.А.Галущенко