Справа № 359/5502/21
Провадження № 2/359/2510/2021
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

30 червня 2021 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєва Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ коштів, що є спільною сумісною власністю подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просить визнати спільною сумісною власністю подружжя кошти, які перебувають на розрахункових рахунках ОСОБА_2 в АТ КБ «Приватбанк», ПАТ «Державний ощадний банк України», АБ «Укргазбанк» станом на 15 липня 2020 року (рішення суду про розлучення).

Позовна заява повинна відповідати вимогам, зазначеним в ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Так, позивач ОСОБА_1 в позовній заяві не вказує номери офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти віх сторін у справі, якщо такі їй відомі.

Крім того, згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заява повинна містити виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують викладені обставини.

Так, позивачем не зазначено та не надано доказів щодо наявності грошових коштів на розрахункових рахунках ОСОБА_2 в АТ КБ «Приватбанк», ПАТ «Державний ощадний банк України», АБ «Укргазбанк».

Відповідно п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в порушення вказаних вимог, не завірила належним чином копії документів, які додала до позовної заяви.

Відповідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Всупереч вказаних вимог, позивачем не додано до позовної заяви копії всіх документів, що додаються до неї, для відповідача.

Стаття 177 ЦПК України встановлює, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю (дійсною) майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При зверненні до суду з позовом, позивачем заявлено вимогу майнового характеру, яка підлягає сплаті позивачем, а саме: визнання спільною сумісною власністю подружжя кошти, які перебувають на розрахункових рахунках ОСОБА_2 в АТ КБ «Приватбанк», ПАТ «Державний ощадний банк України», АБ «Укргазбанк» станом на 15 липня 2020 року.

Проте, позивачем не вказано конкретної суми, яка перебуває на розрахункових рахунках ОСОБА_2 в АТ КБ «Приватбанк», ПАТ «Державний ощадний банк України», АБ «Укргазбанк» станом на 15 липня 2020 року, не зазначено ціну позову та не сплачено судовий збір відповідно вказаної суми.

Вимоги Закону України «Про судовий збір» виконано частково, оскільки позивачем надано квитанцію про сплату судового збору за вимогу немайнового характеру у розмірі 908,00 грн.

Враховуючи вище викладене, суд не має змоги визначити дійсну ціну позову та достеменно перевірити і встановити правильність сплати судового збору .

Згідно пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року з подальшими змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно пункту 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року за № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» документи на підтвердження сплати судового збору позивачем подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

На підставі викладеного, позивачу необхідно вказати ціну позову за вимогу майнового характеру, надавши докази дійсної ціни позову та доплатити судовий збір з врахуванням такої ціни позову, а також надати оригінал квитанції про сплату судового збору до суду.

Відповідно ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на це, позовна заява підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ коштів, що є спільною сумісною власністю подружжя- залишити без руху.

Встановити строк для виправлення недоліків, вказаних в ухвалі, тривалістю 10 днів з дня отримання даної ухвали.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків шляхом направлення йому копії даної ухвали та роз`яснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну позовна заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Повернення позовної заяви не перешкоджає позивачу повторно звернутись до суду з даним позовом після усунення підстав, що зумовили її повернення.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://bpm.ko.court.gov.ua/sud1005.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Яковлєва Л.В.