Єдиний унікальний номер судової справи 472/1103/14ц
Номер провадження 22-з/812/37/21
Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
Ухвала

Іменем України

12 березня 2021 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого Серебрякової Т.В.,

суддів: Лисенка П.П., Самчишиної Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Миколаївського апеляційного суду питання про виправлення описки в постанові Миколаївського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року, прийнятій у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом демонтажу тимчасових споруд,

УСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області, про визнання незаконними та скасування рішень селищної ради, визнання недійсними договорів про встановлення особистого строкового сервітуту та усунення перешкод у користуванні власністю шляхом демонтажу тимчасових споруд.

В подальшому, 08 листопада 2016 року, позивач ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву в новій редакції, у якій уточнив свої вимоги.

Ухвалами Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 листопада 2016 року замінено неналежного відповідача ФОП ОСОБА_4 на належного ОСОБА_3 , залучено до участі у справі в якості: відповідача виконавчий комітет Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 . Крім того, залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання незаконними та скасування рішень Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, якими було погоджено ФОП ОСОБА_4 місце розташування тимчасової споруди, затверджено схему прив`язки, надано дозвіл на укладання договору особистого строкового сервітуту (рішення №12 від 13 травня 2011 року), надано дозвіл на укладення договору особистого строкового сервітуту (рішення №26 від 25 квітня 2014 року); а також визнання недійсним договору про встановлення особистого строкового сервітуту, який був укладений між ним та Веселинівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області 17 травня 2011 року, та додаткової угоди з цього питання від 12 травня 2014 року (том 2 а.с.187,188-189,190-191).

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 лютого 2019 року провадження по справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, виконавчого комітету Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання незаконними та скасування рішень селищної ради, рішень виконавчого комітету селищної ради, визнання недійсними договорів про встановлення особистого строкового сервітуту закрито. Виключено зі складу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області та ОСОБА_4 .

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 червня 2019 року відмовлено у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 .

Не погодившись із судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

За результатами розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції прийнята постанова, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 червня 2019 року скасовано та постановлено нове судове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Зобов`язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні належною ОСОБА_1 нежитловою будівлею, магазин-закусочна « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованою в АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу тимчасової споруди (кіоск промислових товарів) площею АДРЕСА_2 напроти фасадної стіни належної ОСОБА_1 нежитлової будівлі.

Зобов`язано ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні належною ОСОБА_1 нежитловою будівлею, магазин-закусочна « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованою в АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу тимчасової споруди площею 12 кв.м, що розташована в АДРЕСА_1 , напроти фасадної стіни належної ОСОБА_1 нежитлової будівлі.

Зобов`язано ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні належною ОСОБА_1 нежитловою будівлею, магазин-закусочна « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованою в АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу тимчасової споруди площею 28 кв.м, що розташована в АДРЕСА_1 , напроти фасадної стіни належної ОСОБА_1 нежитлової будівлі.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 879 грн. (вісімсот сімдесят дев`ять) грн. на відшкодування судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1 758 грн. (одна тисяча сімсот п`ятдесят вісім) грн. на відшкодування судового збору.

26 лютого 2021 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 подала заяву про виправлення описки в постанові Миколаївського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року та зазначила, що в скороченому та повному тексті резолютивної частини постанови в частині стягнення судових витрат з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 помилково зазначено ім`я та по-батькові відповідача як « ОСОБА_7 » замість вірного ОСОБА_8 ».

Судова колегія вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, зі змісту постанови апеляційного суду убачається, що у шостому абзаці резолютивної частини даної постанови допущено описку, оскільки неправильно зазначено ім`я та по батькові відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 , а саме: ОСОБА_7 , замість правильного ОСОБА_8 .

Відповідно до ст.269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Виходячи із змісту зазначеної статті ЦПК України, під описками розуміється випадкове перекручення слів, зокрема прізвищ, імен, по батькові, назв юридичних осіб тощо. Однак не належать до описок граматичні помилки, які не спотворюють тексту рішення суду та не призводять до його неправильного сприйняття (неправильне проставляння розділових знаків, неправильне написання відмінкових закінчень, вживання русизмів тощо).

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у п.19 постанови «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

За такого, колегія суддів вважає необхідним виправити зазначену описку, змінивши у шостому абзаці резолютивної частини судового рішення ім`я та по батькові відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 з ОСОБА_10 на правильне ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст.269,381 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 про виправлення описки задовольнити.

Виправити допущеному описку у шостому абзаці резолютивної частини скороченого і повного тексту постанови Миколаївського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року, прийнятої за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 червня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом демонтажу тимчасових споруд, зазначивши правильне ім`я та по батькові відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , замість зазначеного ОСОБА_7 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її складення і з цього часу протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: П.П. Лисенко

Н.В. Самчишина

Повний текст судового рішення

складено 12 березня 2021 року