№ 207/2811/19
№ 2/207/168/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Погребняк Т.Ю.

при секретарі Білецькій В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, - про визначення місця проживання неповнолітньої дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, - про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у спілкуванні з неповнолітнім сином,

В С Т А Н О В И В:

19 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 . Судові витрати просить стягнути з відповідача.

Ухвалою судді від 09 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження.

12 жовтня 2020 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , не чинити перешкоди ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , у спілкуванні з його неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначити способи участі ОСОБА_2 як батька у спілкуванні з неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення зустрічей із дитиною першу і третю суботу та неділю кожного місяця в період з 11:00 години до 20:00 години. Судові витрати просить стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 12.10.2020 року вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою суду від 12 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, - про визначення місця проживання неповнолітньої дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, - про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у спілкуванні з неповнолітнім сином, призначено справу до судового розгляду по суті.

В обгрунтування позовних вимог позивач за первісним позовом ОСОБА_1 зазначила, що проживала з відповідачем ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від фактично шлюбних відносин сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спільне життя з відповідачем не склалося з різного роду причин, однією сім`єю сторони не проживають вже тривалий час. Позивачка із сином проживають окремо від відповідача у належному їм на праві спільної часткової власності будинку АДРЕСА_1 . Позивачка самостійно утримує та виховує сина ОСОБА_4 , який мешкає разом з нею за вказаною адресою, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будину осіб № 258 від 13.08.2019 року, виданою Головою квартального комітету № 9 Відділу з питань забезпечення життєдіяльності району Південного району міста Кам`янське, ОСОБА_5 . Факт реєстрації дитини - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживания особи № 2398 від 14.06.2019 року, виданою Відділом реєстрації фізичних осіб та місця їх перебування Адміністрації Південного району Кам`янської міської ради Дніпропетровської області та відповідним записом у домовій кинзі.

Після припинення відносин з відповідачем, спору щодо визначення місця проживання дитини не було, син залишився проживати разом з позивачкою за вказаною адресою. Щодо участі у вихованні і духовному розвитку сина та часу, який батько може з ним проводити, спору також не було, оскільки позивачка ніколи не забороняла йому бачитися та спілкуватися із сином. Проте, між позивачкою та відповідачем постійно виникають конфлікти з питання щодо можливості перетинання сином з матір`ю державного кордону, в чому періодично виникає потреба в цілях оздоровлення та відпочинку дитини. Відповідач не йде на контакт з цього приводу, всі переговори щодо мирного врегулювання цього питання шляхом надання нотаріальної заяви/згоди на право виїзду дитини за кордон не дали жодних результатів. Таким чином, визначивши місце проживання дитини з матір`ю в судовому порядку, позивачка з дитиною нарешті зможе безперешкодно тимчасово виїжджати за межі країни з метою відпочинку та оздоровлення за кордоном.

Позивачкою для дитини створені всі належні умови для комфортного проживання, виховання та розвитку. Кімната дитини обладнана усім необхідним, щоб дитина могла мати здоровий сон, навчатися, гратися та розвиватися. Позивачка вважає, що в інтересах сина проживати саме з матір`ю, тому, що вона має можливість забезпечити йому належні умови проживання, повного мірою займатися вихованням дитини, піклуватись про його стан здоров`я, має час відводити дитину до школи, відвідувати батьківські збори, приймати участь в житті шкільного закладу, який відвідує син, а також займатися із ним вечорами, культурно відпочивати з дитиною, оздоровлювати її та в повній мірі піклуватися про нього. Позивачка має стабільний самостійний дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний, фізичний та духовний розвиток її особистості в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. В той час відповідач не має достатнього постійного доходу для матеріального забезпечення дитині належних умов для проживання. Наразі відовідач проживає з іншою жінкою, має іншу сім`ю. Також, відкрито виконавче провадження, за яким відповідач є боржником щодо сплати аліментів на іншу дитину, що підтверджується Витягом з автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Разом з тим, позивачка не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідача із сином і готова сприяти тому, щоб дитина через розставання батьків не була позбавлена спілкування з батьком.

Від відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 до суду надійшов відзив від 22.01.2020 на первісний позов, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначив, що позивач не надала суду доказів щодо порушення її та дитини прав та законних інтересів. Не надала суду жодного доказу існування спору з питання місця проживання дитини, а навпаки намагається позбавити батька не тільки спілкування з дитиною, а і взагалі без погодження з батьком вивезти дитину за кордон на постійне місце проживання, позбавив таким чином дитину та батька у вільному спілкуванні, виховані. Метою цього позову є не вирішення питання місця проживання дитини, яке погоджено батьками, а саме виїзд за кордон без згоди батька. А на меті, яка не зазначається позивачем, де змінити постійне місце проживання дитини з України на Туреччину, оскільки позивач розуміє, що згоди на зміну постійного місця проживання дитини в іншій країні відповідач не дасть. Доводи позивача, що вона самостійно утримує дитину спростовуються наступним. За рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.02.2014 року у справі № 207/5790/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів було вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.12.2013 р. На підставі цього рішення було відкрито виконавче провадження. У відповідності до розрахунку заборгованості, виданого головним державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, станом на 14.11.2019 р. мається заборгованість у сумі 2731,65 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості щомісяця ОСОБА_1 отримує від ОСОБА_2 від 1500 грн. до 4600 грн. Розмір аліментів, які сплачує відповідач і отримує позивач на утримання сина, практично дорівнює прожитковому мінімуму на дитину відповідного віку. Тому висловлювання позивача про її особисте і за власний кошт утримання дитини не відповідає дійсним обставинам, підтвердженим належними доказами.

Відповідач ніколи не ставив питання в судовому порядку про постійне проживання дитини з ним, зміни місця проживання дитини. Порядок проживання дитини погоджений між позивачем та відповідачем. Спору щодо цього питання між сторонами не існує і не існувало. Докази цих обставин надані самим же позивачем, і які не оспорюються, а навпаки визнаються відповідачем. Стосовно висловлювання позивача про те. шо вона ніколи не забороняла відповідачу бачитися та спілкуватися із сином, то в цій частині позивач вводить суд в оману. Доказами про заборону та заходів перешкоджання спілкуванню відповідача із сином з вини позивача є заява відповідача до Служби у справах дітей адміністрації Південного району Кам`янської міської ради: про встановлення днів зустрічі з сином, заява відповідача до Департаменту з гуманітарних питань Кам`янської міської ради про надання інформації про місце навчання сина внаслідок заборони позивача у спілкуванні з сином і не надання інформації відносно місця навчання, перебування дитини, не надання інформації про наявність або відсутність мобільного телефону у дитини для спілкування з ним, оскільки позивач не надає ніякої можливості бачитися та спілкуватися з дитиною.

Позивачем не надано жодного доказу, що дитині необхідне лікування та оздоровлення за кордоном; не надано жодного доказу у відмові відповідачем надання згоди на тимчасовий виїзд дитини за межі України. Тим більш, позивач не надає суду інформації, що в Туреччині вона створила нову сім`ю і відвідує цю країну як мінімум один раз в два місяці. Ці обставини є свідченням і доказом того, що рішення по цій справі позивачеві необхідно, щоб вільно вивезти дитину на постійне місце проживання за кордон, а не встановити місце проживання дитини. Відповідач, всупереч протистоянню позивача, намагається створити умови, необхідні для всебічного розвитку дитини, але позивач всіляко створює відповідачеві перешкоди.

Виходячи зі змісту обгрунтування позову, позивач намагається за рішенням суду позбавити батька дитини у реалізації його прав, що призведе до порушення прав дитини, в частині неможливості вільного спілкування з батьком, та не отримання від батька заходів направлених на виховання сина. Батько, внаслідок реалізації планів позивача щодо вивезення дитини на постійне місце проживання в іншу країну, буде позбавлений можливості виконувати свої батьківські обов`язки, покладені на нього не тільки законами, а і етично-моральними нормами.

В обгрунтування позовних вимог позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 зазначив, що починаючи з 2014 року відносини з відповідачкою фактично припинились. Відповідачка разом із сином залишилась проживати в квартирі АДРЕСА_2 , власниками якої на праві спільної часткової власності є позивач ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_1 на підставі Договору дарування від 27.05.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Прожуган М.А. за реєстраційним номером 1308. За вищезазначеною адресою позивач також зареєстрований до теперішнього часу. В даний час позивач офіційно працює майстром в ТОВ «Українсько-польське співробітництво» і отримує стабільну заробітну плату. З 27.12.2013 року по теперішній час позивач сплачує аліменти за рішенням Балтійського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.02.2014 року на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

11.11.2019 року позивач звертався до Служби у справах дітей адміністрації Південного району міської ради з письмовою заявою про встановлення способу спілкування з сином, однак йому запропонували звернутися до суду за вирішенням цього питання. Позивач вважає, що для забезпечення фактору стабільності, який надає дитині можливості нормально розвиватись, його син потребує спілкування з батьком. Позивач бажає спілкуватися з сином і приймати участь в його вихованні, однак відповідачка чинить йому перешкоди в цьому, не дає можливості бачитися з сином, приймати участь у його вихованні, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з зустрічним позовом.

Позивач неодноразово намагався врегулювати цей спір мирним шляхом і домовитися з відповідачкою про час і місце зустрічей з сином, однак це не призвело до позитивних результатів.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та її представник адвокат Пипа А.О. підтримали первісний позов та просили його задовольнити, вимоги за зустрічним позовом визнали частково; позивачка за первісним позовом зазначила, що не має жодного наміру вивозити дитину з країни на постійне проживання, але дитина потребує відпочинку, а відповідач створює необгрунтовані перешкоди для поїздок, мали навіть випадки вимагання грошей за надання ним дозволу на вивезення дитини. Стосовно зустрічей дитини з батьком вона не має жодних заперечень, лише вважає, що в інтересах дитини час зустрічей слід обмежити 19.00. годинами, а починати їх о 10.00., щоб дитина встигала підготуватись до школи ввечері.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом не визнав, підтримав свій відзив і позовні вимоги за зустрічним позовом частково, не заперечує, щоб час спілкування його з дитиною було встановлено з 10.00. до 19.00. Пояснив, що дитина мешкає разом з позивачкою у їх спільному будинку, який він залишив, як таких перешкод у спілкуванні з дитиною відповідачка за його зустрічним позовом йому не чинить, однак просить суд зафіксувати судовим рішенням його право на спілкування з дитиною у певній дні та час, щоб у стосунках між ним та відповідачкою з цього приводу була визначеність. Первісний позов просить відхилити, так як фактично спір з цього питання між ним та позивачкою відсутній, він не оспорює проживання дитини з матір`ю, але вважає, що спір спрямований на досягнення іншої мети, вважає, що позивачка має намір вивезти дитину без його згоди з країни на постійне проживания.

Від представника третьої особи - Органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Кам`янської міської ради до суду надійшов висновок щодо відповідності інтересам дитини визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю гр. ОСОБА_1 та усунення перешкод батькові гр. ОСОБА_2 у спілкуванні з сином.

Як вбачається з вказаного висновку органу опіки та піклування, на даний час малолітня дитина мешкає з матір`ю гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 . Зі слів батька гр. ОСОБА_2 між батьками жодного разу не виникало спору щодо визначення місця проживання дитини, погроз з його боку з питання викрадення дитини або намірів, щоб син мешкав з ним не було. Але батько зазначає, що гр. ОСОБА_1 перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною. Окрім того, ОСОБА_6 зазначає, що занепокоєний тим, що у разі визначення місця проживання дитини з матір`ю вона може вивезти дитину за кордон на постійне місце проживання.

Зазначене питання було опрацьовано службою у справах дітей міської ради та розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кам`янської міської ради 15.09.2020, на якому були присутні обоє батьків.

Ураховуючи інтереси малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кам`янської міської ради від 15.09.2020 (протокол №9), керуючись ст.ст. 19, 141, 151, 155, 161, 171 Сімейного Кодексу України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська, орган опіки та піклування виконавчого комітету міської ради вважає за доцільне вирішення питання визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю гр. ОСОБА_1 залишити на розсуд суду. Позовні вимоги за зустрічним позовом підтримати та зобов`язати гр. ОСОБА_1 не чинити перешкоди батькові гр. ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною та визначити йому спосіб участі у вихованні сина перші та треті вихідні дні місяця з 11 -00 до 20-00 години.

Суд, взявши до уваги позицію сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню в повному обсязі, позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 проживала з відповідачем ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від фактичних шлюбних відносин сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно свідоцтва про народження, виданого Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 188 (арк.с. 10). Як зазначила позивачка, і проти чого не заперечував відповідач спільне життя не склалося, однією сім`єю сторони не проживають починаючи з 2014 року. Позивачка із сином проживають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будину осіб № 258 від 13.08.2019 року (арк.с. 13), виданою Головою квартального комітету № 9 Відділу з питань забезпечення життєдіяльності району Південного району міста Кам`янське, ОСОБА_5 . Згідно вказаної довідки відповідач ОСОБА_2 також є зареєстрованим за вказаною адресою, але фактично не мешкає. Згідно Договору дарування від 27.05.2011 року (арк.с. 14), посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Прожуган М.А. за реєстраційним номером 1308, власниками 31/100 частки домоволодіння під АДРЕСА_3 на праві спільної часткової власності є відповідач ОСОБА_2 та позивачка ОСОБА_1 . За рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.02.2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.12.2013 р. Згідно розрахунку заборгованості (арк.с. 57), виданого головним державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, станом на 14.11.2019 р. мається заборгованість зі сплати аліментів в сумі 2731,65 грн.

Сторони мали розбіжності щодо виховання спільної дитини - малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, а ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у спілкуванні з неповнолітнім сином.

Під час судового розгляду відповідачкою частково визнано позовні вимоги за зустрічним позовом, позивач не заперечував проти їх частково задоволення з урахуванням інтересів дитини та коригування часу доби для його спілкування з сином.

Також відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 фактично не заперечував обставин первісного позову та факту проживання сина з позивачкою. Доводи відповідача стосовно невідповідності заявленого позивачкою позову дійсній меті не доведені ним належними доказами. Так відповідач не навів фактів, котрі б свідчили про наміри або спроби позивачки змінити країну проживання дитини (показів свідків, письмових доказів тощо), тому суд не має підстав прийняти зазначені доводи до уваги.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд.

Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст.160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України при вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. ст. 11, 15 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно ст. 159 Сімейного кодексу України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Таким чином, суд приймає до уваги ту обставину, що дитина постійно проживає з позивачкою за первісним позовом, відповідач не оспорює цього факту і не заперечує таке проживання на майбутнє, висновок органу опіки та піклування не суперечить доцільності такого проживання, сторони фактично дійшли згоди щодо усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною та часу такого спілкування, однак вимоги за зустрічним позовом в частині визначення часу спілкування позивачем не уточнені, тому суд, в інтересах малолітньої дитини вважає необхідним задовольнити позовні вимоги за первісним позовом повністю і за зустрічним частково.

Судові витрати з урахуванням обставин справи у вигляді судового збору суд вважає необхідним віднести на рахунок сторін, керуючись ст. ст. 11-13, 141-142 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 157, 159, 160, 161 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10-13, 141, 142, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, - про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, - про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у спілкуванні з неповнолітнім сином - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , не чинити перешкоди ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , у спілкуванні з його неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити способи участі ОСОБА_2 як батька у спілкуванні з неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення зустрічей із дитиною першу і третю суботу та неділю кожного місяця в період з 10:00 години до 19:00 години.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

В судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, тому зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 01 лютого 2021 року.

Головуючий по справі Погребняк Т.Ю.