Постанова

Іменем України

01 березня 2021 року

м. Київ

справа № 759/19059/19-ц

провадження № 61-14474св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко Олег Анатолійович, державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іващенко Наталія Володимирівна, ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадженнякасаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 квітня 2020 року у складі судді Шум Л. М. та постанову Київського апеляційного суду від 08 липня 2020 року у складі колегії суддів: Шебуєвої В. А., Крижанівської Г. В., Оніщука М. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк»), державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Василенка О. А., державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іващенко Н. В., ОСОБА_2 про визнання правочинів недійсними та скасування рішень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 14 серпня 2008 року між ним та ПАТ «УніКредит Банк», правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк», укладений іпотечний договір № МRTG-12/S. За умовами договору він передав в іпотеку нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 . Він не був обізнаний про наявність заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року про стягнення з нього на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту від 14 серпня 2008 року № МRTG-12/S у розмірі 220 076,20 дол. США, що станом на 09 червня 2015 року еквівалентно 4 644 145,69 грн та судового збору в розмірі 3 654,00 грн. Також йому не було відомо, що вказане рішення звернуто до виконання, а квартира виставлена на торги. У зв`язку з тим, що торги не відбулися, банк залишив квартиру за собою. Вказані обставини позбавили його пріоритетного права самостійно викупити спірне майно. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко О. А. не мав права видавати свідоцтво від 18 грудня 2018 року та проводити перереєстрацію квартири на АТ «Укрсоцбанк». 30 січня 2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іващенко Н. В. посвідчила договір купівлі-продажу квартири між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 .

Посилаючись на викладене, позивач просив визнати протиправними дії АТ «Укрсоцбанк» та державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Василенко О. А.; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 грудня 2018 року, номер запису про право власності: 29522552, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, на підставі якого здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за АТ «Укрсоцбанк», визнати правочин, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком О. А., про видачу свідоцтва від 18 грудня 2018 року про право власності за АТ «Укрсоцбанк» на вказану квартиру, зареєстрованого в реєстрі за № 8762 - недійсним; визнати протиправним дію АТ «Укрсоцбанк» та державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іващенко Н. В.; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45294065 від 30 січня 2019 року; номер запису про право власності: 30078060, на підставі якого здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000 за ОСОБА_2 та визнати правочин, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іващенко Н. В. 30 січня 2019 року, про укладання договору купівлі-продажу квартири від 30 січня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 39 - недійсним.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03 квітня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із відсутності порушень норм законодавства у діях відповідачів та підстав для визнання протиправними дій приватних нотаріусів, скасування рішень державних реєстраторів, визнання недійсними правочинів.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 липня 2020 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції погодився з висновком про те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком О. А. правомірно видано АТ «Укрсоцбанк» свідоцтво в якому зафіксовано перехід права власності на квартиру до АТ «Укрсоцбанк» у зв`язку з тим, що треті прилюдні торги з реалізації квартири не відбулися і АТ «Укрсоцбанк» виявило бажання залишити її за собою, та зареєстровано право власності на квартиру за АТ «Укрсоцбанк». Позивач не довів порушення його права на придбання квартири АДРЕСА_1 .Колегія суддів відхилила посилання ОСОБА_1 на те, що в свідоцтві від 18 грудня 2018 року зазначено, що право власності на квартиру належить саме ОСОБА_1 , а не АТ «Укрсоцбанк», а тому приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко О. А. не мав права реєструвати право власності на квартиру за АТ «Укрсоцбанк». Такі посилання не відповідають змісту свідоцтва від 18 грудня 2018 року. Дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Василенка О. А. відповідають статті 61 Закону України «Про виконавче провадження».

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Святошинського районного суду м. Києва 03 квітня 2020 рокута постанову Київського апеляційного суду від 08 липня 2020 року, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. У своїй касаційній скарзі вказує на те, що суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження (пункт 2 частини третьої статті 411 ЦПК України), суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).

У січні 2021 року представник державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іващенко Н. В. - Мельничук І. В. подала відзив на касаційну скаргу у якому зазначила, що касаційна скарга не містить посилань на конкретні норми матеріального права, які були неправильно застосовані судами попередніх інстанцій також не вказано і процесуальні норми права які були порушені у випадках перерахованих у частині другій статті 389 ЦПК України. Продавець (AT «Укрсоцбанк», правонаступником якого є AT «Альфа-Банк») набувши право власності (вніс на баланс спірну квартиру, зареєстрував у реєстрі право власності, що підтверджується копіями документів які містяться в матеріалах справи) мав повне право розпорядитися майном - відчужити за договором купівлі-продажу.

У січні 2021 року AT «Альфа-Банк» подано відзив на касаційну скаргу, у якому зазначено, що рішення судів попередніх інстанцій є законними та обґрунтованими.

У січні 2021 року ОСОБА_2 подала відзив на касаційну скаргу у якому зазначила, що відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 13 листопада 2019 року у справі № 645/4220/ 16-ц, не може добросовісний набувач відповідати за бездіяльність влади в рамках процедур, спеціально призначених для запобігання шахрайству. Підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів. Проте заявник не вказує на жодні порушення проведення таких торгів.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 14 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

14 січня 2021 року справа надійшла до суду касаційної інстанції.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги у межах, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій відповідають вимогам статей ЦПК України щодо законності та обґрунтованості.

Обставини встановлені судами

14 серпня 2008 року між ТОВ «Унікредит Банк», правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 укладений договір про іпотечний кредит № МRTG-12, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 225 000,00 дол. США, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 14 серпня 2038 року на умовах, визначених договором.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 14 серпня 2008 між ТОВ «Унікредит Банк», правонаступником якого є «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 укладений іпотечний договір № МRTG-12/S, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав в іпотеку АТ «Укрсоцбанк» нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 166 кв. м.

У зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань за договорами, заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту від 14 серпня 2008 року № МRTG-12/S у розмірі 220 076,20 дол. США, що станом на 09 червня 2015 року еквівалентно 4 644 145,69 грн, та судовий збір у розмірі 3 654,00 грн.

Для примусового виконання судового рішення, Святошинським районним судом м. Києва 16 березня 2016 року виданий виконавчий лист за № 759/13172/15-ц, на підставі якого державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 50687209.

У межах вказаного виконавчого провадження № 50687209 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві описано та арештовано квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно зі звітом про незалежно оцінку вартості майна, складеного 22 лютого 2018 року ПП «Консалтингова група АРГО-ЕКСПЕРТ», вартість предмета іпотеки склала 2 260 000,00 грн без урахування ПДВ. Квартиру передано на реалізацію до ДП «СЕТАМ» шляхом проведення електронних торгів за початковою ціною 2 260 000,00 грн.

Згідно з повідомленням ДП «СЕТАМ», перші електронні торги визнані такими, що не відбулися, результати яких оформлені протоколом від 21 травня 2018 року № 333484.

Ціну продажу майна на других електронних торгах знижено до 1 808 000,00 грн.

Відповідно до протоколу від 05 липня 2018 року № 343164 другі електронні торги також визнано такими, що не відбулися. Ціну продажу майна на третіх електронних торгах знижено до 1 582 000,00 грн.

Згідно з протоколом від 17 серпня 2018 року № 352496 за результатами третіх електронних торгів майно також залишилось нереалізованим.

12 жовтня 2018 року АТ «Укрсоцбанк» направило державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві лист, у якому висловлено бажання залишити за собою нереалізоване майно.

14 листопада 2018 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві прийнято постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, згідно з якою передано АТ «Укрсоцбанк» у рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом від 16 березня 2016 року № 759/13172/15-ц, квартиру за ціною 1 582 000,00 грн, що належить боржнику ОСОБА_1 .

На підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозовою А. І. від 14 листопада 2018 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком О. А. 18 грудня 2018 року видано АТ «Укрсоцбанк» свідоцтво, зареєстроване в реєстрі за № 8762.

На підставі вказаного свідоцтва, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком О. А. 18 грудня 2018 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44691376, відповідно до якого зареєстровано право власності на квартиру за АТ «Укрсоцбанк».

30 січня 2019 року міжАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іващенко Н. В. за реєстровим номером № 39, на підставі якого АТ «Укрсоцбанк» продало квартиру ОСОБА_2 , на підставі чого прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45294065 від 30 січня 2019 року 19:20:03.

10 вересня 2019 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та акціонерами АТ «Укрсоцбанк» прийнято рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Згідно з рішенням акціонерів АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року затверджений передавальний акт прав та обов`язків АТ «Альфа-Банк».

Нормативно-правове обґрунтування

Частиною першою статті 15 ЦК Українивизначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні у справі докази та давши їм належну оцінку, правильно виходив із відсутності підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 Квартира АДРЕСА_1 , виставлена на торги у межах виконавчого провадження, відкритого державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві на виконання заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту від 14 серпня 2008 року № МRTG-12/S у розмірі 220 076,20 дол. США, що станом на 09 червня 2015 року еквівалентно 4 644 145,69 грн та судового збору в розмірі 3 654,00 грн. Відповідно до протоколу від 17 серпня 2018 року № 352496 за результатами третіх електронних торгів квартира залишилася нереалізованою. АТ «Укрсоцбанк» виявило бажання залишити нереалізоване майно за собою. На підставі повідомлення АТ «Укрсоцбанк», державним виконавцем 14 листопада 2018 року винесено постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, та складено акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

Таким чином, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко О. А. правомірно видав АТ «Укрсоцбанк» свідоцтво від 18 грудня 2018 року про перехід права власності на квартиру до АТ «Укрсоцбанк» у зв`язку з тим, що треті прилюдні торги з реалізації квартири не відбулися і АТ «Укрсоцбанк» виявило бажання залишити її за собою.

У своїй касаційній скарзі заявник вказує на те, що суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження (пункт 2 частини третьої статті 411 ЦПК України), суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 274 ЦПК Україниу порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

У частині шостій статті 19 ЦПК Українив редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій, визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК Українив структурі законодавчого акта розташовані серед Загальних положень процесуального закону, суд має право віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому за змістом пункту 1 частини шостої цієї статті справи, зазначені в ньому, є малозначними в силу притаманних їм властивостей, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета.

Звертаючись до суду, позивач просив визнати протиправними дії АТ «Укрсоцбанк» та державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Василенко О. А.; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнати правочин недійсним; визнати протиправним дії АТ «Укрсоцбанк» та державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іващенко Н. В.; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та визнати правочин, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іващенко Н. В. 30 січня 2019 року, про укладання договору купівлі-продажу квартири від 30 січня 2019 року - недійсним.

Тобто у цій справі позивач заявив вимоги немайнового характеру, у зв`язку з чим у ній неможливо визначити ціну позову, а тому справа не належить до категорії малозначних на підставі пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України, та не визнана судом малозначною відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Таким чином, суд першої інстанції помилково розглянув цю справу у порядку спрощеного позовного провадження, не врахувавши категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у ній.

Враховуючи те, що суд апеляційної інстанції здійснив розгляд справи з викликом сторін, відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень з цих підстав.

При цьому, розглядаючи справу, суди встановили всі обставини, які мають значення для розгляду цієї справи, зокрема судом апеляційної інстанції надавався висновок щодо доводів ОСОБА_1 про те, що квартира на підставі свідоцтва від 18 грудня 2018 року належала саме йому. Судом ці доводи відхилено, оскільки це свідоцтво посвідчує перехід права власності на спірну квартиру від ОСОБА_1 до АТ «Укрсоцбанк» на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого головним державним виконавцем УДВС ГТУЮ у м. Києві Лозової А. І. саме на підставі цього свідоцтва за АТ «Укрсоцбанк» здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру та відчужено її ОСОБА_2 .

Інші доводи касаційної скарги ґрунтуються на власному тлумаченні заявником норм матеріального та процесуального права і зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника із висновками судів попередніх інстанцій щодо встановлених обставин справи, проте повноваження суду касаційної інстанції стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду та встановлення нових обставин, які не були встановлені судами попередніх інстанцій.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення в оскаржуваних рішеннях, питання вичерпності висновків судів попередніх інстанцій, Верховний Суд виходить із того, що у справі, що переглядається, судові рішення відповідають вимогам вмотивованості.

Верховний Суд розглянув справу в межах доводів, наведених заявником у касаційній скарзі, які стали підставою для відкриття касаційного провадження; і підстав вийти за межі розгляду справи судом касаційної інстанції не встановлено.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, арішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 400, 401, 402, 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 квітня 2020 рокута постанову Київського апеляційного суду від 08 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик