Провадження №2/932/4418/20
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«15» червня2021 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.,

за участю секретаря: Мудраченко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, третя особа Правобережне управління соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради про відшкодування шкоди завданої прийняттям закону визнаного неконституційним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася із позовом до Держави України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, третя особа Правобережне управління соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради про відшкодування шкоди, завданої прийняттям закону, визнаного неконституційним.

Вимоги позивач мотивує тим, що вона підпадає під дію Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за ч.4 ст.12, у редакції Закону № 367-XIV від 25.12.1998, якого щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

У 2017-2019 роках така допомога виплачувалась із врахуванням положення пункту 26 розділу VI „Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Конституційний Суд України рішенням від 27.02.2020 №3-р/2020 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-XII.

Тому позивачка просить стягнути різницю між фактично виплаченою та належною до виплати разовою грошовою допомогою.

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ухвалою від 23.02.2021 відкрила касаційне провадження у справі №400/4436/20, а ухвалою від 13.05.2021 передала справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 КАС України.

Серед мотивів передання було вказано, що Велика Палата Верховного Суду не викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної юрисдикції спору у правовідносинах, де позивачем є особа, яка має право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня, звернулась до суду з позовом до держави Україна в особі органу Держказначейства з вимогою стягнути майнову шкоду (яка полягає у виплаті допомоги до 5 травня у розмірі, меншому, ніж передбачено законом), завдану законом, який в подальшому був визнаний неконституційним.

Проте ухвалою від 20.05.2021 Велика Палата Верховного Суду справу повернула до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду у відповідній колегії. В ухвалі вказано, зокрема посилання Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду на те, що Велика Палата Верховного Суду не викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної юрисдикції спору у подібних правовідносинах, також спростовується через наявність правових висновків у справах №757/63985/16 та №520/17342/18.

Згідно правових висновків, викладених у справі №757/63985/16 спір у цій справі (№ 757/63985/16) стосовно недоотриманої суми пенсії є публічно-правовим, виник з публічно-правових відносин за участю органу державної влади як суб`єкта владних повноважень, тому повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Згідно правових висновків, викладених у справі №520/17342/18 з огляду на характер правовідносин, що виникли між сторонами, зміст прав та обов`язків у цих правовідносинах і їх суб`єктний склад, слід виснувати, що у цій справі між сторонами виник публічно-правовий спір щодо нарахування, сплати та перерахунку соціальних виплат, який підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а тому за позовними вимогами про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних на підставі статті 625 ЦК України та про стягнення втрат частини соціальних виплат у зв`язку з несвоєчасною їх виплатою на підставі Закону України № 2050-III, з одночасним відшкодуванням моральної шкоди а тому справа підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

У згадуваній вище ухвалі від 20.05.2021 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що з позовних вимог у цій справі слідує, що позивач просить стягнути недораховану та недоотриману у 2017-2019 роках щорічну разову грошову допомогу до 05 травня як учаснику бойових дій відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 №367-XIV. Адміністративний суд відповідно до частини третьої та четвертої статті 48 КАС України встановивши, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, замінює первісного відповідача належним відповідачем або за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучає до участі у ній співвідповідача. Отже адміністративний суд може визначити належного відповідача у зазначеній справі для вирішення саме публічно-правового спору, пов`язаного зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій з приводу нарахування та виплати допомоги позивачу.

Із вказаних висновків Великої Палати Верховного Суду чітко та однозначно вбачається, що спір про стягнення недорахованої та недоотриманої у 2017-2019 роках щорічної разової грошової допомоги до 05 травня як учаснику бойових дій відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 №367-XIV належить до юрисдикції адміністративного суду, навіть якщо пред`явлений до неналежного відповідача.

У своїй прецедентній практиці ЄСПЛ чітко визначив поняття «суд, встановлений законом». Зокрема, у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006 (заяви № 29458/04 та № 29465/04) суд зазначив з посиланням на прецедентну практику, що термін «встановлений законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що «судова гілка влади у демократичному суспільств не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом, а фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії», Комісія висловила думку, що термін «суд, встановлений законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

У відповідності до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на наведене, керуючись п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі №932/12933/20 за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, третя особа Правобережне управління соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради про відшкодування шкоди, завданої прийняттям закону, визнаного неконституційним закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення із таким позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу подається через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу складено та підписано 15.06.2021.

Суддя: В.І.Цитульський