н/п 2/490/2048/2021 Справа № 490/9410/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
02 червня 2021 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Черенкової Н.П.,
при секретарі Баришніковій І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Миколаївського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої суми допомоги по безробіттю, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення незаконно отриманої суми допомоги по безробіттю. Свої вимоги мотивував тим, що 03.04.2020 року відповідач був зареєстрований як безробітний та розпочато виплату допомоги по безробіттю.
Під час реєстрації відповідачем було подано інформацію про відсутність страхового стажу, у зв`язку з чим виплату допомоги по безробіттю як незастрахованій особі категорії «молодь».
Відповідно до п.4 Порядку розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 №60/62 та постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 №7-1 було встановлено, що ОСОБА_1 не повідомив центр зайнятості про те, що він у період з 01.04.2006 року по 30.06.2006 року працював на ТОВ «Будресур» та відповідно не мав права на отримання матеріальної допомоги по безробіттю. На підставі чого, Миколаївським міським центром зайнятості було видано наказ № 28 від 16.06.2020 року про повернення коштів, виплачених, як допомога по безробіттю ОСОБА_1 у сумі 1804,30 грн. за період з 03.04.2020 року по 27.05.2020 року.
Посилаючись на вище викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Миколаївського міського центру зайнятості суму в розмірі 1804,30 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн.
Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 01.02.2021 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до ст. ст.223, 280-281 ЦПК України суд ухвалив судове засідання провести у відсутності сторін, в порядку заочного розгляду, на підставі наявних в справі доказів.
Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.
Відповідно до заяви від 03.04.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського міського центру зайнятості з проханням надати статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю.
03.04.2020 року відповідачу надано статус безробітного та з 03.04.2020 року призначено виплату допомоги по безробіттю.
Згідно ст.6 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття» право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги мають застраховані особи.
Право на забезпечення та соціальні послуги відповідно до цього Закону має також молодь, яка закінчила або припинила навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, звільнилася із строкової військової або альтернативної (невійськової) служби і яка потребує сприяння у працевлаштуванні на перше робоче місце у разі реєстрації в установленому порядку відповідних осіб як безробітних.
Як вбачається з Заяви безробітного, він зобов`язувався своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати йому матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг. В заяві відповідач вказував, що не має страхового стажу, у зв`язку з чим виплату допомоги по безробіттю як незастрахованій особі категорії «молодь».
Також, він був попереджений про відповідальність за несвоєчасне або недостовірне подання ним відомостей про обставини, що впливають на умови виплати йому матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, в тому числі про те, що якщо він під час перебування на обліку ЦЗ приховає факти належності до зайнятого населення або своєчасно не подасть відомості про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття, то з нього буде стягнута вся виплачена йому сума допомоги по безробіттю або матеріальна допомога в період професійного навчання з моменту виникнення цих обставин.
Відповідно до п.4 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 №60/62 та постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 №7-1 проведено звірку даних центру зайнятості із даними ПФУ та виявлено, що ОСОБА_1 у період з 01.04.2006 року по 30.06.2006 року працював на ТОВ «Будресур».
Вказаний факт підтверджується копією витягу ПФУ з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5 від 15.06.2020 року.
Відповідно до розрахункової довідки від 16.06.2020 року щодо виплати допомоги по безробіттю за період з 03.04.2020 року по 27.05.2020 року ОСОБА_1 отримав виплати у розмірі 1804,30 грн.
16.06.2020 року Миколаївським міським центром зайнятості видано наказ № 28 від про відшкодування коштів безробітним ОСОБА_1 , виплачених, як допомога по безробіттю та занесення її до дебіторської заборгованості у сумі 1804,30 грн.
16.06.2020 р. за вих. № 1389/2-20т ОСОБА_1 направлено Претензію, відповідно до якого відповідачу запропоновано сплатити матеріальне забезпечення в розмірі 1804,30 грн. протягом 15 календарних днів.
04.08.2020 року ОСОБА_1 подано заяву до Миколаївського міського центру зайнятості, згідно якої той зобов`язується повернути борг у сумі 1804,30 грн. у строк до 30.09.2020 року.
Однак станом на дату подачі позовної заяви, відповідачем кошти у сумі 1804,30 грн. так і не повернуті.
Згідно ч.2 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.
За приписами ч.ч. 1,2 ст. 6 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття» право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття (далі - забезпечення) та соціальні послуги мають застраховані особи. Право на забезпечення та соціальні послуги відповідно до цього Закону має також молодь, яка закінчила або припинила навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, звільнилася із строкової військової або альтернативної (невійськової) служби і яка потребує сприяння у працевлаштуванні на перше робоче місце у разі реєстрації в установленому порядку відповідних осіб як безробітних.
Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Отже, наявність у особи, яка має статус безробітної, страхового стажу, впливає на умови виплати йому допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про наявність такої обставини свідчить про невиконання ним своїх обов`язків та є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення на випадок безробіття.
Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували вимоги позивача або підтверджували б неправильність суми незаконно отриманої ним виплаченої допомоги по безробіттю.
За приписами ч.3 ст. 44 ЗУ «Про зайнятість населення» визначено, що відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг покладається на зареєстрованого безробітного.
Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і законними, та підлягають задоволенню.
Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2 102,00 грн.
Керуючись ст. 526, 530, 536, 543, 611 ЦК України, ст. ст.10-12, 76-81, 263-265, 354-355 ЦПК України , суд, -
Позов - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повний текст рішення виготовлений 02 червня 2021 року.
Суддя Н.П. Черенкова