Справа № 175/3289/19
Провадження № 2/175/900/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2021 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Паленко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Дніпровська районна державна нотаріальна контора, Державний реєстратор Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області Медвєдєва Світлана Василівна, Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області Жук Вадим Миколайович про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом та просила суд винести рішення яким: визнати недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1 від 18.09.1992 року, виданий секретарем виконкому Кіровської селищної ради Кротовою Л.А. за № 47; недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_2 від 18.09.1992 року, виданий секретарем виконкому Кіровської селищної ради Кротовою Л.А. за № 49, та просила визнати право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1 та 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_2 , та право власності у порядку спадкування за законом після смерті рідного брата ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1 та 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_2 .

Позивачка ОСОБА_1 та її адвокат за ордером про надання правничої допомоги ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, надали пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві.

Представник відповідачів адвокат Савченко В.П. заперечував проти задоволення позовних вимог та надав пояснення, викладені у відзивах на позовну заяву.

Третя особа державний реєстратор Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області Медвєдєва С.В. про час дату і місце слухання справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням(т.1 а.с.76, 94, 154, 167) однак в судове засідання не з`явилася, причини неявки в судові засідання не повідомила.

Третя особа державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області Жук В.М. про час дату і місце слухання справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням(т.1 а.с.77, 93, 153, 168), однак в судове засідання не з`явилася, причини неявки в судові засідання не повідомила.

Третя особа завідувач Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєва Л.В. надала суду лист про розгляд справи без участі їх представника (а.с.78).

Вислухавши сторони,врахувавши позицію представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке було видано Виконкомом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області(а.с.10). Після його смерті відкрилася спадщина на належні йому домоволодіння АДРЕСА_1 (до перейменування Дніпропетровський район), Дніпропетровської області та домоволодіння АДРЕСА_2 . Заповітів ОСОБА_4 не складав. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 , які прийняли спадщину були: його донька ОСОБА_1 (позивачка по справі), його син ОСОБА_5 (рідний брат позивачки) та його дружина ОСОБА_7 . Усі вони успадкували по 1/3 частині домоволодіння АДРЕСА_1 та по 1/3 частині домоволодіння АДРЕСА_2 . Після смерті ОСОБА_7 спадщину прийняв її син, ОСОБА_8 (первісний відповідач по справі), від її попереднього шлюбу. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами відповідних спадкових справ(т.1 а.с.198-222).

Враховуючи вищезазначене: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 кожному належало по 1/3 частині домоволодіння АДРЕСА_1 та по 1/3 частині домоволодіння АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_3 . Єдиним спадкоємцем після його смерті залишилася його рідна сестра, ОСОБА_1 . Зазначені обставини підтверджуються копією спадкової справи(т.1 а.с.198-222).

23 січня 2001 року ОСОБА_1 звернулася до завідуючої Дніпровської державної нотаріальної контори Кобрусєвої Л.В. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після її батька, ОСОБА_4 . 26 березня 2010 року позивачка звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_5 . Але, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька і брата було відмовлено , у зв`язку з тим, що неможливо встановити належність спадкодавцю спадкового майна, а саме: домоволодіння АДРЕСА_2 . Оскільки з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17 липня 2019 року за № 174193742 вбачається, що право власності на будинок АДРЕСА_2 зареєстроване за ОСОБА_3 . Зазначена обставина підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 липня 2019 року(т.1 а.с.222) та постановою від 14 серпня 2019 року (т.1 а.с.12). З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17 липня 2019 року за № 174194873 вбачається, що право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_8 .

Враховуючи вищезазначене позивачка не мала змоги в позасудовому порядку оформити свої спадкові права на спадкове майно.

На вимогу суду Дніпровською районною державною адміністрацією було надано реєстраційні справи про реєстрацію права власності на вищезазначені будинки за відповідачами. З матеріалів реєстраційної справи держаного реєстратора Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області Медвєдєва С.В. вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_3 від 20 грудня 2017 року було проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 . До даної заяви ОСОБА_3 зокрема була надана довідка ОКП «Новомосковське бюро технічної інвентаризації» від 25 липня 2017 року, згідно якої станом на 31 грудня 2012 року власником будинку АДРЕСА_2 є ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 13 вересня 1979 року. Підставою для реєстрації права власності був договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_4 від 18 вересня 1992 року у якому зазначено, що він був укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , за № 49 посвідчений секретарем виконавчого комітету Кротовою Л.А. з відбитком печатки представника Президента України в Дніпропетровському районі, де зазначено, що даний договір підлягає реєстрації за місцем знаходження житлового будинку в Новомосковському міському бюро технічної інвентаризації. З матеріалів реєстраційної справи державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області Жук В.М. вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_8 від 01 вересня 2017 року було проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Підставою для реєстрації права власності був договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 18 вересня 1992 року у якому зазначено, що він був укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 за № 47 та посвідчений секретарем виконавчого комітету Кротовою Л.А. з відбитком печатки представника Президента України в Дніпропетровському районі, де зазначено, що даний договір підлягає реєстрації за місцем знаходження житлового будинку в Новомосковському міському бюро технічної інвентаризації.

Копії вищезазначених договорів купівлі-продажу домоволодінь від 18 вересня 1992 року були надані до відзиву на позовну заяву від 28 вересня 2020 року представником відповідачів. Крім того, представником відповідачів разом з відзивом були надані копії архівних довідок № К-171/07/0320 та № К-172/07/03-20 від 30.06.2020 року, видані архівним відділом Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області. В цих довідках зазначено, що в справі розпоряджень представника Президента України Дніпропетровської районної державної адміністрації за 1992 рік знаходиться договір купівлі-продажу від 18 вересня 1992 року в якому зазначено, що «гр. ОСОБА_9 продал, а ОСОБА_10 купил жилой дом со всеми похозяйственными строениями, фруктовыми насаджениями, по адресу: АДРЕСА_4 » та відповідно договір купівлі-продажу від 18 вересня 1992 року в якому зазначено, що «гр. ОСОБА_9 продал, а ОСОБА_11 купил жилой дом со всеми похозяйственными строениями, фруктовыми насаджениями, по адресу: АДРЕСА_1 », проте дані договори купівлі-продажу в якості додатків до даних архівних довідок архівним відділом надані не були.

24 червня 2021 року в судовому засіданні представником відповідачів адвокатом Савченко В. П. було долучено до матеріалів справи відповідь архівного відділу Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 07 червня 2021 року вих. № 420/07/03-21 із засвідченими печаткою архіву копією договору купівлі-продажу від 18 вересня 1992 року домоволодіння АДРЕСА_4 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . З копії цього договору вбачається, що він засвідчений секретарем виконавчого комітету Кіровської селищної ради народних депутатів Кротовою Л.А. та вже засвідчений печаткою Кіровської селищної ради, а не печаткою представника Президента України в Дніпропетровському районі (відтиск якої міститься на раніше наданих суду представником відповідачів разом з відзивом ксерокопіях вищезазначених договорів купівлі-продажу). Також у відповіді зазначається, що іншої інформації в архівному відділі немає (т.2 а.с.72,73).

У той же час в матеріалах справи міститься відповідь Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 641 від 07 вересня 2020 року (т.1 а.с.247), яка була надана на ухвалу суду у якій зазначено, що станом на 1992 рік посадова особа - секретар виконкому Кіровської селищної ради Кротова Л.А. не працювала. Жодних відомостей про дану особу Обухівська (Кіровська) селищна рада не володіє. Також з даної відповіді вбачається що відповідно журналу договорів купівлі-продажу, дарування Кіровської селищної ради, Дніпровського району № 149 за 1992 рік, журналу реєстрації нотаріальних дій № 149 за 1992 рік, договір купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_2 від 18.09.1992 року за № 49, стороною в якому є ОСОБА_3 , посадовими особами виконавчого комітету Кіровської селищної ради не посвідчувався (не видавався) та договір купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1 від 18 вересня 1992 року за № 47, стороною в якому є ОСОБА_8 не посвідчувався (не видавався).

Оцінюючи вищезазначені докази у їх сукупності та взаємозв`язку , суд критично оцінює інформацію, що міститься в копіях архівних довідок № К-171/07/0320 та № К-172/07/03-20 від 30 червня 2020 року, виданих архівним відділом Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області та відповіді архівного відділу Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 07 червня 2021 року вих. № 420/07/03-21. Адже, правове значення для перевірки судом наявності юридичних фактів є перевірка першоджерел - укладалися відповідні правочини чи ні, а не похідних від них правочинів чи дій, зокрема, з`ясування як потрапили до державного архіву копії неіснуючих (які не укладалися)правочинів.

Також суд звертає увагу, що станом на 18 вересня 1992 року відповідно положень п.1 «Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР затвердженої 31.01.1966 року заступником Міністра комунального господарства Української РСР» реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. (Інструкція втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу N 56 ( z0031-96 ) від 13.12.95 ). Тому у випадку посвідчення правочинів щодо нерухомого майна, зокрема й секретарями селищних рад, належним чином засвідчені копії зазначених правочинів для реєстрації прав на нерухоме майно та подальшого зберігання у архіві повинні були передаватися саме до відповідних бюро технічної інвентаризації, а не до відповідних районних адміністрацій чи їх архівів.

Відповідно до положень ч.1, 3 ст.203 ЦК України «Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину» зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) зроблено висновок, що «правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. Наслідки недійсного правочину також не застосовуються до правочину який не вчинено. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення».

Відсутність волевиявлення сторони договору свідчить про його неукладеність.

А тому договір купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_2 від 18.09.1992 року, покупцем в якому зазначений ОСОБА_3 , та договір купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1 від 18.09.1992 року, стороною в якому є ОСОБА_8 , - є неукладеними та нікчемними за своїми юридичними наслідками, адже посадовими особами виконавчого комітету Кіровської селищної ради вони ніколи не посвідчувалися (не видавалися). А посадова особа, яка нібито посвідчувала зазначені договори купівлі-продажу - секретарем виконкому Кіровської селищної ради Кротова Л.А. не працювала.

Об`єктивна неможливість встановлення судом дати підробки вищезазначених договорів купівлі-продажу; осіб які їх підробили, а також встановлення осіб та справжньої дати, коли ними до архівного відділу Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області було внесено (підкладено) для зберігання неіснуючі (які не укладалися) договори купівлі-продажу вищезазначених домоволодінь не впливає на задоволення судом позову.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст. 1258 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1262 ЦК України визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до положень ч.3,5 ст. 1268 ЦК України «Прийняття спадщини» спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

?Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивачка прийняла спадщину і є єдиною спадкоємицею за законом після її батька та після її рідного брата. Отже, суд приходить до висновку, що за життя ОСОБА_4 був власником вищезазначених домоволодінь, а тому й вимоги його спадкоємця ( ОСОБА_1 ), яка після нього та після його сина ОСОБА_5 (рідного брата) прийняла спадщину,- підлягають задоволенню.

Вимоги ж позивача про визнання недійсними договорів купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_2 від 18.09.1992 року, покупцем в якому зазначений ОСОБА_3 , та купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1 від 18.09.1992 року, стороною в якому є ОСОБА_8 , не підлягають задоволенню. Адже, зазначені договори ніколи не укладалися, а тому є нікчемними за своїми правовими наслідками та вони не створили та не могли створити жодних прав і обов`язків для покупців за цими договорами: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Адже, відповідно журналу договорів купівлі-продажу, дарування Кіровської селищної ради Дніпровського району № 149 за 1992 рік та журналу реєстрації нотаріальних дій № 149 за 1992 рік - договір купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_2 , посвідчений секретарем виконкому Кіровської селищної ради Кротова Л.А. 18.09.1992 року за № 49, покупцем в якому зазначений ОСОБА_3 , - посадовими особами виконавчого комітету Кіровської селищної ради не посвідчувався (не видавався). Аналогічно, договір купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1 , посвідчений секретарем виконкому Кіровської селищної ради Кротова Л.А. 18.09.1992 року за № 47, покупцем в якому зазначений ОСОБА_8 - посадовими особами виконавчого комітету Кіровської селищної ради не посвідчувався (не видавався). Крім того, Обухівська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області надала суду інформацію, що станом на 1992 рік посадова особа - секретар виконкому Кіровської селищної ради Кротова Л.А. не працювала.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.548, 549 ЦК УРСР, ст. 16, 203, 1216, 1218, 1262, 1268, 1296 ЦК України, враховуючи правову позицію У постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19), ст.ст. 12, 13, 76, 130, 141, 263-266 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: державний реєстратор Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області Медвєдєва Світлана Василівна, державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавліської селищної ради Дніпропетровської області Жук Вадим Миколайович, Дніпровська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1 та право власності на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті її рідного брата ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1 та право власності на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_2 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3121 грн., тобто з кожного по 1560 грн. 50 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Озерянська Ж.М.