"01" березня 2021 р.
справа № 642/999/21
провадження № 2-о/642/84/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року Ленінський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Бородіної О.В.,

за участю секретаря - Добронос Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою представника адвоката Бегенчева Максада Хидировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Холодногірський районний у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харкова, ОСОБА_2 , про встановлення факту народження дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Представник Бегенчев М.Х. , який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з заявою про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території дитини чоловічої статі - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився до укладення шлюбу, у м. Донецьк, Донецької області, Україна, матір`ю якого є - громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та батьком якого є громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заявник зазначив, що провести державну реєстрацію народження дитини не являється можливим у зв`язку з тим, що відсутній документ, що є підставою для державної реєстрації народження дитини, а надані документи видано на тимчасово окупованій території України, та не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті».. Встановлення факту народження дитини необхідне для реєстрації дитини в органах РАЦС, яка є громадянином України.

Представник Бегенчев М.Х. , який діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , у позовній заяві просив розглядати справу у його відсутність. Прохає задовольнити заяву.

Зацікавлена особа: представник Холодногірського районного у м. Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харкова не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Від зацікавленої особи ОСОБА_2 надійшла заява про підтримання позовних вимог, а також зазначив, що він підтверджує, що він є батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просив розглянути справу за його відсутності.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, оскільки в ній достатньо матеріалів для ухвалення рішення.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 02 травня 2015 року заявниця, не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, народила дитину чоловічої статі, якій було надано ім`я « ОСОБА_4 », про що зроблено запис та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 20.05.2015 року, але не встановленого зразка держави «Україна», засвідчено печаткою не встановленого зразка, на ім`я- ОСОБА_4 .

03.02.2021 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 видане Ізюмським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) від 03.02.2021 року.

Згідно листа Холодногірського районного у м. Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харкова за вих. №85/22.6-11 від 17.02.2021 року, відмовлено у державній реєстрації народження дитини та видачі відповідного свідоцтва про народження, адже відповідні документи для державної реєстрації народження заявником не надано.

За нормою ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та № 935/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року вважаються недійсними.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, первинна медична документація про народження від 08.05.2015 року видана пологовим будинком, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, є недійсним документом і не створює правових наслідків.

Згідно ч.1 ст. 18 Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети.

Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою.

Відомості про народження особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Відповідно до п.1, 5 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров"я документи, що підтверджують факт народження дитини.

Відповідно п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, іхними представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Встановлення факту народження дитини необхідне заявнику для державної реєстрації народження дитини, який є громадянином України, внесення відомостей про його народження до Державного реєстру. Враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, встановлення факту народження дитини дасть заявнику можливість отримати свідоцтво про народження, видане відповідним державним органом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

ОСОБА_1 не перебувала в шлюбі на момент народження дитини, не теперішній час шлюб укладено із ОСОБА_2 , який визнає своє батьківство щодо народженої дитини, про що подав відповідну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною 1 ст. 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

При цьому за змістом ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» при державній реєстрації народження дитини не має необхідності зазначати про перебування батьків у шлюбі та запис про батька з посиланням на ст. 126 СК України, яка визначає визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.

Оскільки, заявниця ОСОБА_1 та зацікавлена особа ОСОБА_2 не перебували у зареєстрованому шлюбі на час народження дитини, однак кожен з них у заявах просять встановити факт народження дитини, тому походження дитини, ОСОБА_4 , від батька ОСОБА_2 та матері ОСОБА_1 , суд вважає встановленою обставиною.

Статтею 145 Сімейного кодексу України визначено, що прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в сукупності та, враховуючи той факт, що син ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , народився на території, яка відноситься до території на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тобто документи видані на цих територіях не мають юридичної сили на території України, суд вважає, що заява про встановлення факту народження дитини обґрунтована та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 76-81, 293, 317-319 ЦПК України, ст.ст. 126, 144, 145 Сімейного кодексу України, ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", суд-

УХВАЛИВ:

Встановити факт народження дитини чоловічої статі - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, який народився у м. Донецьк, Донецької області, Україна, батьками якого є:

мати - громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка с. Печенга, Печенгського району, Мурманської області;

батько - громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець м. Донецьк.

Допустити негайне виконання рішення у справі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя О.В. Бородіна