Справа № 219/1080/21
Провадження № 2/219/1290/2021
У Х В А Л А

11 червня 2021 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря судового засідання Троян Л.К.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні заперечення відповідача на дії головуючого під час розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації,

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2021 року до суду надійшли заперечення відповідача ОСОБА_2 щодо дій головуючого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Конопленко О.С. при розгляді клопотання про витребування доказів від 08 лютого 2021 року ОСОБА_1 та заперечень проти клопотання про витребування доказів від 15 квітня 2021 року ОСОБА_2 у справі № 219/1080/21 у частині порушення вимог ч. 3 ст. 44 і у частині задоволення клопотання про витребування доказів з порушенням імперативних вимог ч. 4 ст. 183 ЦПК щодо обов`язку повернути без розгляду клопотання, яке не відповідає вимогам ч. 4 ст. 83, ч. 2 ст. 84 та ч. 1 і 2 ст. 183 ЦПК, щодо невиконання головуючим вимог ч. 2 ст. 258, ч. 3 ст. 259 та п. 2 та 3 ч. 1 ст. 260 ЦПК при постановленні ухвали про задоволення клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів та п. 2 ч. 3 ст. 2 та ч. 1 ст. 6 ЦПК щодо рівності усіх учасників судового процесу, просив постановити відповідну ухвалу. Крім того, відповідач зазначив, що ч. 5 ст. 263 ЦПК наголошує, що суд при винесенні судового рішення зобов`язаний з`ясувати усі обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Також, враховуючи положення ч. 2 ст. 258, ч. 3 ст. 259 та п. 2 і 3 ч. 1 ст. 260 ЦПК при постановленні ухвали суд повинен був в мотивувальній частині навести мотиви, з яких суд дійшов висновків, зазначивши мотиви, якими суд керувався, не надаючи оцінки доводам ОСОБА_2 , наведеним у запереченнях на клопотання, а у разі неприйняття рішення в частині вимог, які вирішувались судом при розгляді клопотання з запереченнями на клопотання продовжити провадження в частині невирішених вимог. Проте, головуюча суддя Конопленко О.С. проявила вибірковість та всупереч наведеним вимогам ЦПК, вирішивши вимоги, заявлені у клопотанні про витребування доказів, забула знову про вимоги, викладені у запереченнях на клопотання та не продовжила провадження в частині невирішених вимог.

В судовому засіданні відповідач підтримав свої заперечення зазначивши, що при постановленні судом ухвали від 16 квітня 2021 року про задоволення клопотання позивача про витребування доказів головуючою суддею не були проаналізовані та прийняті до уваги заперечення відповідача проти клопотання позивача.

Позивач зазначив, що не розуміє навіщо відповідач звернувся із такими запереченнями, оскільки вважає, що оцінку рішенням суду може надати суд вищої інстанції.

Заслухавши думку сторін, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 3 частини 1 статті 43 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 214 ЦПК України у разі виникнення заперечень у будь-кого з учасників справи, а також свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів щодо дій головуючого ці заперечення заносяться до протоколу судового засідання і про їх прийняття чи відхилення суд постановляє ухвалу.

Таким чином, вказана норма права встановлює право на подання заперечень щодо дій головуючого саме в судовому засіданні, і з приводу дій головуючого, вчинених у судовому засіданні. Незгода з судовими рішеннями підставою для подання заперечень бути не може.

Відповідно до змісту ЦПК України, процесуальні поняття «дії» та «рішення» не є тотожними.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦПК України ухвала є видом судового рішення.

Для випадків незгоди учасників процесу з винесеними судом рішеннями ЦПК України передбачає окремий вид процесуальної поведінки у вигляді оскарження таких рішень у встановленому порядку як разом з рішенням суду по суті справи, так і окремо від нього.

Так, із заперечень відповідача убачається, що фактично він не погоджується з постановленою судом ухвалою від 16 квітня 2021 року про задоволення клопотання позивача про витребування доказів, зазначаючи, що судом не прийнято до уваги заперечення відповідача під час постановлення ухвали. Разом з тим, слід зазначити, що хоча вказана ухвала і не підлягає окремому оскарженню, проте, відповідно до ч. 1 ст. 353 ЦПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. Таким чином, відповідач має право надати заперечення щодо ухвали суду від 16 квітня 2021 року про задоволення клопотання позивача про витребування доказів під час апеляційного оскарження рішення суду.

Через те, що незгода з діями головуючого судді є фактичною незгодою з прийнятим головуючим суддею рішенням, суд дістається висновку про відхилення заперечень на дії головуючого.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 261, 352-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заперечення відповідача ОСОБА_2 на дії головуючого під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації відхилити.

На підставі ч. 1 ст. 353 ЦПК України, ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення на неї можуть бути викладені під час оскарження остаточного судового рішення.

Суддя О.С. Конопленко