Справа № 199/6112/20
УХВАЛА

02 березня 2021 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Богун О.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

До Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

До початку підготовчого розгляду позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтуванні заяви про забезпечення позову посилається на те, предметом поділу зокрема є побутова техніка та меблі.

З липня 2020 року в спірній квартирі, де знаходиться побутова техніка та меблі, що є предметом спору, позивачка не проживає. Відповідач без її згоди змінив замки у помешканні, внаслідок чого позбавив її можливості вільного доступу до житла та користування як самим житлом так і усім майном, що знаходиться в квартирі.

На початку лютого 2021 року позивачу стало відомо, що Відповідач неодноразово звертався до спільних знайомих з проханням надати йому в борг грошові кошти, однак йому було відмовлено. Через деякий час Відповідач, без відома позивача та згоди, почав пропонувати знайомим придбати в нього морозильну камеру, яка є спільним майном.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову та накласти арешт на рухоме майно, а саме: кондиціонер спліт GREE 12-2 шт., загальною вартістю 27 000,00 грн.; кондиціонер спліт Laretti 12 - 1 шт., вартістю 14 000,00 грн.; морозильна камера privilege око - 1 шт., вартістю 4 100,00 грн.; холодильник SAMSUNG No Frost - 1 шт., вартістю 13 000,00 грн.; мікрохвильова піч Panasonic Grill & Convection - 1 шт., вартістю 2 000,00 грн.; кухня вбудована - 1 шт., вартістю 7 000,00 грн.; телевізор PHILIPS 23-24 - 1 шт., вартістю 4 000,00 грн.; ліжко двоспальне - 1 шт., вартістю 4 000,00 грн.; шафа-купе - 2 шт., загальною вартістю 12 500,00 грн.; диван розкладний - 1 шт., вартістю 1 000,00 грн., диван двомісний розкладний - 1 шт., вартістю 4 000,00 грн. із забороною передавати та/або відчужувати таке майно третім особам.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1,2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Оскільки забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, то розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема, в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясовує відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову необхідно встановити наявність зв`язку між вказаним заходом забезпечення позову і предметом спору, співрозмірність та адекватність заходу із заявленими позивачем вимогами.

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

Приймаючи до уваги те, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може перешкодити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду, та зважаючи на те, що вказане рухоме майно знаходиться у володінні відповідача та є предметом позову, вважаю заяву в частині накладення заборони на рухоме майно задовольнити та накласти заборону на відчуження кондиціонеру спліт GREE 12-2 шт., кондиціонеру спліт Laretti 12 - 1 шт., морозильної камера privilege око - 1 шт., холодильнику SAMSUNG No Frost - 1 шт., мікрохвильової піч Panasonic Grill & Convection - 1 шт., кухні вбудованої - 1 шт., телевізору PHILIPS 23-24 - 1 шт., ліжка двоспального - 1 шт., шафа-купе - 2 шт., дивану розкладного - 1 шт., дивану двомісниого розкладний - 1 шт., яке знаходиться у квартирі АДРЕСА_1 .

В частині накладення арешту на нерухоме майно, вважаю, відмовити з наступних підстав.

Вирішуючи питання про забезпечення позову необхідно взяти до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, і які не є учасниками справи. Зокрема, такий вид забезпечення позову як арешт майна передбачає обмеження права власника майна на користування цим майном.

Частина 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом наведеного, жодне з положень Конвенції не може бути витлумачене як таке, що легітимізує набуття права власності одним суб`єктом за рахунок протиправного позбавлення майнового права іншого суб`єкта, із відмовою, до того ж, у можливості захисту порушеного права. Кожен, чиї права та свободи було порушено має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (Статті 13 і 14 Конвенції). Таким чином накладення арешту на вказане рухоме майно позбавить власника можливості користуватися вказаним майном, що є порушенням його прав. Однак не накладення заборони саме на користування майном, жодним чином не вплине на виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

З метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя заборонити ОСОБА_2 ( місце реєстрації АДРЕСА_2 РНОКПП), вчиняти будь-які дії з відчуження рухомого майна, а саме: кондиціонеру спліт GREE 12-2 шт., кондиціонеру спліт Laretti 12 - 1 шт., морозильної камера privilege око - 1 шт., холодильнику SAMSUNG No Frost - 1 шт., мікрохвильової піч Panasonic Grill & Convection - 1 шт., кухні вбудованої - 1 шт., телевізору PHILIPS 23-24 - 1 шт., ліжка двоспального - 1 шт., шафа-купе - 2 шт., дивану розкладного - 1 шт., дивану двомісниого розкладний - 1 шт., яке знаходиться у квартирі АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає чинності з дня постановлення 02.03.2021 року, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення ухвали до виконання один рік - до 02.03.2022 року.

Суддя: О.О.Богун

02.03.2021