УХВАЛА

11 червня 2021 року м. Кропивницький

справа № 396/1483/17

провадження № 22-ц/4809/1200/21

Суддя Кропивницького апеляційного суду Дьомич Л.М. (суддя- доповідач), розглянувши апеляційну скаргу СТОВ «Агрофірма Славутич» на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу в Кіровогградській області Української Натілії Михайлівни про визнання недійсним договору міни земельної ділянки та скасування державної реєстрації права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено; визнано недійсним договір міни земельної ділянки загальною площею 6,5135 га, з кадастровим номером :02:002:0236, що знаходиться на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 07 вересня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу в Кіровогградській області Українською Н.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1332; скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку загальною площею 6,5135 га, з кадастровим номером :02:002:0236 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,що виникло на підставі договору міни №1332 від 07 вересня 2015 року; стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 1280,00 грн.

СТОВ «Агрофірма Славутич» оскаржило зазначене судове рішення в апеляційному порядку, стверджуючи, що скаржник не брав участі у справі, однак, має право на апеляційне оскарження рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2017 року, оскільки судом було вирішено питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

У апеляційній скарзі скаржником заявлено клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2017 року.

При вирішенні питання поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, враховано наступне.

Відповідно до ч.1 ст.127 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 листопада 2010 року у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

Порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13), вказавши, зокрема, що хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata (принцип правової визначеності).

Системний аналіз наведеного свідчить, що подання апеляційної скарги особою, яка не була залучена до участі у справі, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки, не звільняє таку особу від обов`язку довести поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження такого судового рішення.

Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку. При цьому, на суд покладається обов`язок обґрунтовувати відповідне своє рішення щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, а також встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata (принцип правової визначеності).

Враховуючи наведене, у клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості. Однак, скаржником зазначених вимог не дотримано.

Так, обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скаржник зазначає, що 03 травня 2021 року він звернувся до ОСОБА_2 з метою проведення державної реєстрації права оренди СТОВ «Агрофірма Славутич» на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0236 на підставі укладеного 26 січня 2017 року договору оренди земельної ділянки. Листом від 15 травня 2021 року ОСОБА_2 у відповідь на звернення скаржника повідомив останнього про неможливість державної реєстрації права оренди СТОВ «Агрофірма Славутич», у зв`язку зі скасуванням права власності на земельну ділянку на підставі рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2017 року у даній справі. Таким чином, скаржник зазначає, що про існування оскаржуваного рішення суду першої інстанції він дізнався 15 травня 2021 року. На підтвердження таких своїх доводів до апеляційної скарги додано копію заяви СТОВ «Агрофірма Славутич» від 03 травня 2021 року та копію адресованого скаржнику листа ОСОБА_2 від 15 травня 2021 року.

Разом з тим, оскільки у текстах вказаних листів дати їх написання проставлені самими учасниками листування в односторонньому порядку, вони не можуть бути належними доказами на підтвердження доводів скаржника.

Для виконання вимог процесуального закону щодо доказів та доказування у цивільному процесі, скаржнику необхідно подати до суду належні та допустимі докази, які підтверджують обставини направлення/отримання кореспонденції, у тому числі - фактичне отримання скаржником засобами поштового зв`язку чи в інший спосіб листа ОСОБА_2 саме ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так, підтвердженням дати одержання листа засобами поштового зв`язку є поштовий конверт (або його копія), у якому такий лист надісланий, або ж зазначення штрихкодового ідентифікатора (трек-номера) поштового відправлення тощо.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу скаржника також на наступне.

Згідно з п. 13 ч. 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у чинній редакції, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення суду, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення (ч.1 ст.294 ЦПК України в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення суду).

Зважаючи на те, що у суду першої інстанції був відсутній процесуальний обов`язок направляти скаржнику копію рішення у даній справі та враховуючи, що дізнавшись про існування оскаржуваного рішення, скаржник не був позбавлений можливості цього ж дня ознайомитись з його змістом у Єдиному державному реєстрі судових рішень, у випадку підтвердження відповідних доводів скаржника належними доказами, саме 15 травня 2021 року буде вважатися початком строку на апеляційне оскарження рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2017 року для СТОВ «Агрофірма Славутич».

Враховуючи чинні на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення вимоги процесуального закону, апеляційна скарга на рішення суду у даній справі мала бути подана скаржником у строк до 25 травня 2021 року включно, однак надіслана засобами поштового зв`язку через місцевий суд лише 31 травня 2021 року. Однак, причин пропуску встановленого законом строку оскарження апеляційна скарга взагалі не містить.

За викладеного, правові підстави для поновлення скаржнику строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у даній справі у апеляційного суду наразі відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Разом з тим, подана СТОВ «Агрофірма Славутич» апеляційна скарга підлягає залишенню без руху також за наступного.

Вимоги до форми і змісту апеляційної скарги викладено у ст. 356 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 зазначеної процесуальної норми в апеляційній скарзі мають бути зазначені: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Зазначених вимог скаржником дотримано не у повному обсязі, оскільки вказано не повне, а скорочене найменування особи, яка подає апеляційну скаргу, а також безпідставно включено до переліку інших учасників справи ОСОБА_4 , оскільки вказана особа процесуального статусу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у даній справі не набувала.

В силу положень п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Виходячи з предмету позову та розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2017 року, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру у даній справі позивачу необхідно було сплатити судовий збір у сумі 640,00 грн (1600,00 грн х 0,4 = 640,00 грн).

У пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Враховуючи наведене, за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у даній справі скаржнику необхідно сплатити судовий збір у сумі 960,00 грн (640,00 грн х 150% = 960,00 грн).

Однак, відповідно до доданої до апеляційної скарги квитанції від 28 травня 2021 року, СТОВ «Агрофірма Славутич» сплачено судовий збір у сумі 926,40 грн, що на 33,60 грн менше встановленого законом розміру (960,00 грн 926,40 грн =33,60 грн).

Таким чином, скаржником не надано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановлених законом порядку і розмірі.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суддя Кропивницького апеляційного суду,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу СТОВ «Агрофірма Славутич» на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2017 року, - залишити без руху.

Запропонувати СТОВ «Агрофірма Славутич» у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали надати до Кропивницького апеляційного суду:

- обґрунтовану заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з відповідними належними та допустимими доказами на підтвердження доводів про поважність причин пропуску строку та неможливість своєчасного звернення до суду;

Запропонувати СТОВ «Агрофірма Славутич» у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали надати до Кропивницького апеляційного суду:

- виправлену апеляційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 356 ЦПК України, а також копії апеляційної скарги відповідно до фактичної кількості учасників справи

- докази сплати (доплати) судового збору у сумі 33,60 грн за реквізитами, розміщеними на офіційному сайті Кропивницького апеляційного суду.

Роз`яснити скаржнику, що відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У разі невиконання вимог щодо надання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження у встановлений строк або у випадку, коли вказані у заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані судом неповажними, скаржнику буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

У випадку невиконання у встановлений апеляційним судом строк вимог щодо усунення недоліків апеляційної скарги, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.М. Дьомич