Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Ахтієвій Р.С.

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: служба у справах дітей Магдалинівської районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітньою донькою,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: служба у справах дітей Магдалинівської районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітньою донькою.

Позивач в позові посилається на те, що 28.12.2019 року набув статусу учасника бойових дій. 20.11.2015 року укладено шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_4 . Втрьох мешкали в його квартирі в АДРЕСА_1 . З червня 2020 року шлюбні відносини фактично припинились і жінка разом з донькою переїхали мешкати окремо від мене за адресою АДРЕСА_2 . Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 16.12.2020 року з нього стягнуто на користь відповідача на утримання доньки аліменти в розмірі ј частини його доходів. Місце проживання дитини в судовому порядку не визначалось. У зв`язку з тим, що чинить перешкоди та не дає бачитись з дитиною звернувся до служби у справах дітей Магдалинівської районної державної адміністрації. 29.12.2020 року Магдалинівська РДА прийняла розпорядження та визначила порядок побачення з дитиною. Проте відповідач не бажає виконувати зазначене Розпорядження та не дає йому бачитись з дитиною. Натомість позивач виконує свої обов`язки батька належним чином, не має заборгованості по сплаті аліментів та бажає також брати участь у вихованні та спілкуванні зі своєю донькою. Враховуючи викладене та те, що Відповідач не бажає виконувати Розпорядження Магдалинівської РДА позивач вимушений звернутися для захисту своїх прав до суду.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду надали заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог.

Відповідач надала до суду відзив на позовну заяву, яким просить суд відмовити Позивачеві в його позовних вимогах, обґрунтовуючи відзив вказала, що власного житла у позивача ніколи не було, за вказаною в позовній заяві адресою його квартири по АДРЕСА_1 знаходиться приватний будинок, який належить зовсім сторонній людині, і Позивач до цього будинку ніколи не мав ніякого відношення. Після народження доньки стали мешкати в квартирі її батьків, так як власного житла у них не було. Та через місяць після народження дитини Позивач їх покинув і

зник в невідомому напрямку. А коли з`явилось у неї своє житло то чоловік вирішив повернутись. Інформація Позивача стосовно того, що їх шлюбні відносини припинилися з червня 2020 року неправдива, так як у липні 2020 року позивач приїхав у відпустку і вони сімейно поїхали на відпочинок до моря. Та після моря опинилися в опіковому відділенні дитячої лікарні м. Дніпра, де їх донька була прооперована. За весь час реабілітації дитини позивач жодного разу не з`явився додому, аби возити дитину на чергові огляди. Після чого була вимушена подати на аліменти. Також вказує, що Позивач почав цілеспрямовано ухилятись від фінансової та моральної підтримки дитини, приховувати доходи і навіть пільги УБД на комунальні послуги забрав з собою на службу. Залишив на неї одну, яка переносила операцію і потребувала реабілітації, і вагітність другою дитиною, перебіг якої був критичним, через непорядну поведінку її чоловіка, яка спричинила серйозні інфекційні захворювання дружини і загрозу майбутній дитині. На її прохання до чоловіка пройти медичне обстеження на предмет безпеки здоров`я майбутньої дитини і неповнолітньої дитини, Позивач не надав жодного медичного висновку про свої обстеження та лікування. Мотивація Позивача про те, що він був в зоні ООС і не мав можливості вирішити нагальні питання стосовно вищевикладеного, є безпідставною, тому, що 25.11.2020 року по теперішній час він не знаходиться в зоні ООС. Крім того Позивач жодного разу не відвідав навчально-виховного закладу Магдалинівського НРЦ, де навчається донька, не цікавився про її успіхи, не володіє інформацією про її навики, не вирішив жодного питання про матеріально-навчальні витрати. Вважає, що ніякий статус не надає права Позивачеві безвідповідально ставитись до свої прямих батьківських обов`язків. Позивач не надав жодного доказу на ухилення Відповідача від виконання Розпорядження Магдалинівської адміністрації.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі та всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, врахувавши предмет та підставу позову, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд, відповідно до ст. ст. 81, 13, ч.5 ст.263 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положення ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК Україні, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов?язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог.

З огляду на копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 12.11.2018 року зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 28.12.2019 року отримав посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_2 (а.с. 7).

Згідно копії рішення від 16.12.2020 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_4 , 2016 р.н. (а.с. 8-11).

Відповідно до Розпорядження голови районної державної адміністрації від 29.12.2020 року № р-361/0/305-20 визначено порядок спілкування малолітньої дитини ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_2 (а.с. 12) та згідно повідомлення наданого Службою у справах дітей на заяву ОСОБА_2 щодо невиконання дружиною ОСОБА_3 . Розпорядження голови Магдалинівської РДА вказано, що ОСОБА_3 надано роз`яснення щодо обов`язкового розпорядження голови РДА та можливої відповідальності (а.с. 13).

Згідно ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Статтею 159 СК України визначено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, позивачем суду не було надано належних та достовірних доказів, в розумінні Цивільного процесуального кодексу України, в підтвердження створення перешкод у спілкуванні з дитиною з боку відповідача. Крім того, з наданих суду доказів суд позбавлений можливості встановити факт батьківства позивача та перебування у сімейних відносинах з відповідачем.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На думку суду, твердження позивача про чинення йому відповідачем ОСОБА_3 перешкод у спілкуванні з дитиною, участі у її вихованні, щодо перешкоджання йому у зустрічах з дитиною будь-якими доказами не підтверджуються. Відповідач факт чинення перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною категорично заперечує. Твердження позивача, викладені ним в позовній заяві про те, що відповідач чинить перешкоди в спілкуванні з дитиною не доведені належними та допустимими доказами.

Позовні вимоги позивача жодним чином не обґрунтовані. Встановивши дані обставини, суд прийшов до висновку, що відповідачем ОСОБА_3 право позивача на спілкування та виховання малолітньої дитини не порушено.

Оскільки права позивача відповідач не порушує, не оспорює та визнає, на час розгляду справи його права судового захисту не потребують. Тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову за його безпідставністю.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: служба у справах дітей Магдалинівської районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітньою донькою відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09 грудня 2021 року.

Суддя Т.А.Ковальчук