Справа № 674/1569/21
Провадження № 2/674/726/21
РІШЕННЯ

іменем України

09 грудня 2021 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Шклярука В.М.,

з участю секретаря судового засідання Бойчук С.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м.Дунаївці, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дунаєвецької міської ради про визнання права власності за набувальною давністю,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просить визнати за нею право власності на будинок АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої залишилось спадкове майно, на яке вона являється спадкоємцем за заповітом. Зокрема після смерті ОСОБА_2 залишився житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , який померла успадкувала після смерті матері ОСОБА_3 , однак не оформила своїх спадкових прав, хоча проживала там до своєї смерті. ОСОБА_1 з часу смерті ОСОБА_4 сплачує комунальні послуги та всі інші витрати, пов`язані з утриманням будинку, зберігали в ньому свої речі, робить поточні та комунальні ремонти.

Вважає, що має всі законні підстави бути визнаною власником нерухомого майна за набувальною давністю, оскільки добросовісно, відкрито та безперервно володіє будинком близько тридцяти років, а тому просить суд позов задовольнити.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просить позов задовольнити у повному обсязі, а розгляд справи провести у її відсутності.

Представник відповідача Дунаєвецької міської ради у судове засідання не з`явився,однак у визначений судом строк подав до суду відзив на позов, у якому не заперечив щодо задоволення позовних вимог, а при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах у підготовчому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яка проживала в АДРЕСА_1 (колишнього Дунаєвецького району Хмельницької області).

Також встановлено, що після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, зокрема житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , який померла успадкувала після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак не оформила своїх спадкових прав.

Право власності ОСОБА_3 на вказаний вище житловий будинок посвідчене свідоцтвом про право власності на домоволодіння від 15.05.1989, виданого на підставі рішення виконкому Дунаєвецької районної ради народних депутатів №166 від 26.09.1988

Згідно постанови Верховної Ради України №807-IX від 17.07.2020 "Про утворення та ліквідацію районів", у Хмельницькій області ліквідовано Дунаєвецький район та утворено Кам`янець-Подільський район у склад територій якого увійшла, зокрема, Дунаєвецька міська територіальна громада, до якої входить с.Великий Жванчик.

Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 за заповітом від 13.02.2006, посвідченим секретарем Великожванчицької сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за №23, який є не зміненим та не скасованим, спадщину прийняла у встановленому законом порядку, отримала свідоцтво про право на спадщину на інше спадкове майно, інших спадкоємців, які могли би претендувати на спадщину, немає.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачка з часу смерті власниці будинку ОСОБА_4 сплачує комунальні та всі інші витрати, пов`язані з утриманням будинку в АДРЕСА_1 , зберігає в ньому свої речі, ніякої заборгованості з комунальних витрат ми не має.

Крім того, встановлено, що після смерті ОСОБА_4 та її дочки ОСОБА_2 позивачка постійно робить поточні та капітальні ремонти в будинку за власні кошти та утримує його в порядку, тобто продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом більше ніж тридцять років.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав"» № 5 від 7.02.2014 року відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється Земельним кодексом України (далі - ЗК), зокрема статтею 119.

Пункт 11 вказаної Постанови передбачає, що враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Крім цього, згідно п.13 цієї ж Постанови можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Як вбачається із матеріалів справи позивачка ОСОБА_1 добросовісно заволоділа будинком, володіє ним відкрито та безперервно близько тридцяти років, а саме проживає в ньому, сплачує комунальні послуги.

Обставин, які б спростовували твердження позивачки в позовній заяві, суд не знаходить.

А тому враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує підстави виникнення спору і те, що ОСОБА_1 не просить стягнути судові витрати з відповідача, та у відповідності до положень ч.9 ст.141 ЦПК України покладає їх на позивачку.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 200, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст.328, 344 ЦК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Дунаєвецької міської ради про визнання права власності за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Учасники провадження:

позивачка - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - Дунаєвецька міська рада, місце знаходження: м.Дунаївці вул.Шевченка, 50 Кам`янець-Подільськогорайону Хмельницької області, .

Суддя В. М. Шклярук