Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3059/20
Провадження №: 2/332/232/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2021 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,
при секретарі - Васильченко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( останнє відоме зареєстровагне місце проживання : АДРЕСА_2 ) про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним -
ВСТАНОВИВ:
Позивач володіє і користується спірним житловим будинком, сплачує необхідні платежі.
Наразі у Позивача виникла необхідність у продажі власного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , проте, нотаріуси відмовляються посвідчувати правочин, оскільки договір купівлі-продажу укладено на біржі та не посвідчено нотаріально. Таким чином, через неналежне оформлення договору купівлі-продажу, Позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власника на розпорядження своїм майном, тому є необхідність захисту його прав, шляхом визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку № НОМЕР_1 .К від 13.03.1998 року, укладеному та зареєстрованому на товарній біржі.
Сторони в судове засідання не з`явились, через канцелярію суду надійшла заяви представника позивача-адвоката Габуєва Г.Ю. про розгляд справи за його відсутності , позовні вимоги підтримує , не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку шляхом надіслання судової повістки за адресою його зареєстрованого місця проживання.
На підставі наявних у справі доказів, з письмової згоди позивача , суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.
На сьогоднійшій день Позивач володіє і користується спірним житловим будинком, сплачує необхідні платежі.
На підставі рішення сесії Запорізької міської ради №39/88 від 25.02.2009р., ОСОБА_1 оформив під будинком землю, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ №316544 (а.с.12).
Наразі у Позивача виникла необхідність у продажі власного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , проте, нотаріуси відмовляються посвідчувати правочин, оскільки договір купівлі-продажу укладено на біржі та не посвідчено нотаріально. Таким чином, через неналежне оформлення договору купівлі-продажу, Позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власника на розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ст. 317 ЦК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 319 ЦК України - власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).
Статтею 328 ЦК України регламентовано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з приписами ст. 657 ЦК країни, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі- продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Відповідно до умов договору купівлі-продажу № 5965.К, сторони дійшли згоди по всім істотним умовам, зобов`язання за Договором сторонами виконані в повному обсязі, Позивачем повністю сплачено вартість будинку, про що зазначено у п. З Договору(а.с. 7).
Крім того, факт купівлі-продажу будинку і виконання умов укладеного Договору ніким не оскаржується і ніким не оспорюється.
Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", - відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
За вимогами пунктами 4, 9 Прикінцевих та перехідних положень діючого Цивільного кодексу України, який набрав чинності 01.01.2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. До договорів, що були укладені до 01.01.2004 року і продовжують діяти після набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються правила цього Кодексу щодо підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення.
Оскільки договір купівлі-продажу 5965.К було укладено 13.03.1998 року, тобто до набрання чинності Цивільним кодексом України 01.01.2004 року, та спір не стосується підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання договору, тому до спірних відносин підлягають застосуванню правила, визначені Цивільним кодексом України від 18 липня 1963 року.
Відповідно до ст. 224 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі- продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 153 ЦК Української РСР, було передбачено, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст. 227 ЦК Української РСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.
Але угода між позивачем та відповідачем на час укладення відповідала вимогам закону, не порушувала особисті і майнові права сторін за договором. За договором купівлі-продажу продавець передав покупцю вищевказане нерухоме майно у власність, а позивач як покупець прийняв дане майно і сплатив за нього визначену грошову суму.
Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Оскільки договір купівлі-продажу 5965.К від 13.03.1998 року укладений при дотриманні домовленості сторін із приводу всіх істотних умов договору, відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований та заснований на законі, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку від 13.03.1998 року № 5965.К, який укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , та зареєстрований Запорізьким Бюро технічної інвентаризації в реєєстраційній книзі під № 126.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м.Запоріжжя.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення виготовлено 10.06.2021 року.
Суддя Р.В. Сінєльнік