Дата документу 14.12.2021
Справа № 937/53/21
Провадження № 2/937/1254/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2021 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого - судді Бахаєва І.М.,
за участі секретаря судового засідання - Драгун В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Мелітопольського міськрайонного нотаріального округу Бєднов Олександр Анатолійович, про визнання договору дарування недійсним,
В обґрунтування позовних вимог зазначивши наступне.
14.07.2008 року між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Універсал Банк" та ОСОБА_1 було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг № BL5868, згідно з якими позивачем було надано ОСОБА_1 кредитні кошти 58 000 доларів СШАЮ, строк повернення до 01.07.2028.
У вказаному рішенні зазначено, що відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
04.07.2015 ОСОБА_1 відчужено приміщення № 6 загальною площею 56 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_2 , шляхом переоформлення його договором дарування № 1390 від 04.07.2015 на ОСОБА_2 .
Крім того, 10.07.2015 ОСОБА_1 відчужено житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , шляхом переоформлення його договором дарування № 1446 від 10.07.2015 на ОСОБА_2 .
Позивач вважає, що укладаючи оспорювані договори дарування, відповідач ОСОБА_1 був обізнаний про існуючі у нього боргові зобов`язання перед позивачем, вказані договори дарування були укладений ним без наміру створення правових наслідків, обумовлених цим договором, з направленням дій сторін договору на перехід права власності на нерухоме майно, а з метою свідомого наміру невиконання судових рішень щодо стягнення з нього заборгованості, що свідчить про фіктивність вказаних правочинів та є підставою для визнання їх недійсними.
Враховуючи вищевикладене, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.
В судове засідання сторони не з`явилися.
Від представника позивача АТ «Універсал Банк» - Піхотенко А.С. на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України". Відповідачем до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України". Відповідачем до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено.
Від третьої особи - приватного нотаріусу Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Бєднова О.А. на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності.
Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З урахуванням викладеного, суд визнає неявку відповідачем неповажною та вважає можливим розглянути справу за їх відсутності, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
14.07.2008 року між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Універсал Банк" та ОСОБА_1 було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг № BL5868, згідно з якими позивачем було надано ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 58 000 доларів США, строк повернення до 01.07.2028/а.с.28-38/.
У вказаному рішенні зазначено, що відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, просить застосувати до правовідносин в частині стягнення пені, строк позовної давності звернення до суду в межах одного року.
Таким чином, спростовується твердження позивача, що 20.11.2015 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області ухвалено рішення за результатами розгляду цивільної справи № 320/4257/15-ц в порядку заочного провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 84 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
04.07.2015 ОСОБА_1 відчужено приміщення № 6 загальною площею 56 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_2 , шляхом переоформлення його договором дарування № 1390 від 04.07.2015 на ОСОБА_2 , яка є відповідачкою по даній справі.
Вказаний договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міськрайонного нотаріального округу Бєдновим О.А. та зареєстровано в реєстрі за № 1390/а.с.152-154/.
До укладання договору дарування № 1390 від 04.07.2015 вказане приміщення належало відповідачу ОСОБА_1 на підставі рішення Якимівського районного суду Запорізької області № 2-823/2009.
Вказаний договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міськрайонного нотаріального округу Бєдновим О.А. та зареєстровано в реєстрі за № 1446/а.с.102-103/.
Отже, вказані договори дарування № 1390 від 04.07.2015 та № 1446 від 10.07.2015, укладені відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час розгляду цивільної справи № 320/4257/15-ц за позовом банку до відповідача ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за кредитним договором.
Диспозицією ч. 1 ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.
В силу ч.ч. 1, 2 ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.
Так, відповідно до ст. 316 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Статтею 321 ЦК України, встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Статтею 334 ЦК України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.
В Постанові Верховного Суду від 05.07.2018 по справі № 922/2878/17 зазначено, що цивільно-правовий договір (в тому числі й договір купівлі-продажу) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення про стягнення боргу, що набрало законної сили. Укладення боржником, проти якого розпочате судове провадження про стягнення боргу, договору купівлі-продажу, і в першу чергу, з тривалою відстрочкою платежу, може свідчити про його недобросовісність та зловживання правами стосовно кредитора, оскільки такий договір купівлі-продажу може порушити майнові інтереси кредитора і бути направлений саме на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які можуть хоч і не порушувати конкретних імперативних норм, але бути недобросовісними та зводитися до зловживання правом.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази, як кожний окремо, так і всі в сукупності, суд доходить висновку, що укладаючи оспорювані договори дарування, відповідач ОСОБА_1 був обізнаний про існуючі у нього боргові зобов`язання перед позивачем, про судовий процес щодо стягнення з нього заборгованості у справі № 320/4257/15-ц, міг передбачити негативні наслідки для себе у випадку виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на зазначені в договорах дарування нерухоме майно, а тому вказані договору дарування були укладений ним без наміру створення правових наслідків, обумовлених цим договором, з направленням дій сторін договору на перехід права власності на нерухоме майно, а з метою свідомого наміру невиконання судових рішень щодо стягнення з нього заборгованості, що свідчить про фіктивність вказаних правочинів та є підставою для визнання їх недійсними.
На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Мелітопольського міськрайонного нотаріального округу Бєднов Олександр Анатолійович, про визнання договору дарування недійсним такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. ч. 1 ст. 202, 717, ч.ч. 1, 2 ст. 234, 316, 321, 328, 334 ЦК України, ч. 1 ст. 4, 12, 13, 76, 81, 82, 247 ч. 2, 258-259, 263-265, 315, 319, 328, 354-355 ЦПК України, Постановою Верховного Суду від 05.07.2018 по справі № 922/2878/17, Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд
Позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Мелітопольського міськрайонного нотаріального округу Бєднов Олександр Анатолійович, про визнання договору дарування недійсним - задовольнити.
Визнати недійсними Договір дарування №1390 від 04.07.2015 року приміщення №6, загальною площею 56,8 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_2 , укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчені приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Бєдновим Олександром Анатолійовичем.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» в рівних частках витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 408 грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Відповідач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ,
Відповідач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - невідомий, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ,
Третя особа: приватний нотаріус Мелітопольського міськрайонного нотаріального округу Бєднов Олександр Анатолійович, місцезнаходження: АДРЕСА_4.
Повне рішення суду складено 24 грудня 2021 року.
СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ