Справа № 152/1485/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 грудня 2021 року м. Шаргород

Справа №152/1485/21

Провадження №2/152/487/21

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

розглянувши в залі суду у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

І. Стислий виклад позицій позивача, відповідача

1.Виклад позиції позивача

03.12.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду з означеним позовом до Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просить визнати строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 пропущеним нею з поважних причини та визначити їй додатковий строк в два місяці для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , що сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи позов ОСОБА_1 зазначила, що є спадкоємцем ОСОБА_2 за заповітом від 27.11.1996 року.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 2,00 умовних кадастрових гектарів, розташована на території Зведенівської сільської ради, що підтверджується відповідним сертифікатом серії ВН №0454729.

При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 їй відмовлено у оформленні у зв`язку із пропуском строків звернення з заявою про прийняття спадщини, про що видано постанову від 26.11.2021 року.

Причиною пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини стало те, що вона не знала про наявність заповіту ОСОБА_2 , хоча є єдиною родичкою останньої.

Коли ОСОБА_2 померла, то їй виповнилося тільки 10 років, а її матір не була обізнана про наявність заповіту і не повідомила про це і позивача, коли вона досягла повноліття.

Вона випадково знайшла заповіт серед документів покійного батька, який був братом ОСОБА_2 і якому, як виявляється, остання і передала заповіт.

Знайшовши заповіт, у листопаді 2021 року вона звернулася до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини, але їй відмовлено у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини.

Зазначену вище причину пропуску строку для прийняття спадщини через необізнаність про наявність заповіту ОСОБА_2 на її ім`я вона вважає поважною.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 покликається на норми ст.ст.1221-1223, 1262, 1268, 1270, 1272 ЦК України.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибула, будучи повідомленою про його дату, час та місце належним чином (а.с.23).

06.12.2021 року позивач ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує щодо ухвалення судом рішення у підготовчому судовому засіданні у випадку визнання позову відповідачем (а.с.25).

2. Виклад позиції відповідача

Відповідач Джуринська сільська рада, до територіальної підпорядкованості якої відноситься село Зведенівка Жмеринського району (колишня назва адміністративно-територіальної одиниці Шаргородський район) Вінницької області, відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 03.12.2021 року, не подала.

Разом з тим 24.12.2021 року від представника відповідача Джуринського сільського голови Попсуй Г.М., повноваження якої підтверджуються копією рішення Джуринської сільської ради №1 від 26.11.2020 року «Про початок повноважень Джуринського сільського голови» (а.с.27) та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно з відомостями в якому вбачається, що ОСОБА_3 має право вчиняти дії від імені Джуринської сільської ради без обмежень (а.с.28), до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника сільської ради, щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечень не має, позовні вимоги визнає (а.с.26).

ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача

1. 06.12.2021 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у її відсутності (а.с.25).

2. 24.12.2021 року представник відповідача Джуринський сільський голова Попсуй Г.М. подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника Джуринської сільської ради з огляду на визнання позовних вимог ОСОБА_1 (а.с.26).

ІІІ. Процесуальні дії у справі

1. Відповідно до ухвали судді від 03.12.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Джуринської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 24.12.2021 року (а.с.20-21).

2. В підготовче судове засідання, призначене на 24.12.2021 року, не прибули позивач ОСОБА_1 , представник відповідача Джуринської сільської ради, у зв`язку із чим суд, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до вимог ч.4 ст.259 ЦПК України, постановив ухвалу про розгляд справи у відсутності зазначених учасників справи, враховуючи подані сторонами заяви про розгляд справи у їх відсутності, а також враховуючи, що відповідач заявив про повне визнання позову.

3. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи… фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється в підготовчому судовому засіданні у відсутності всіх учасників справи, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

4. Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 4, 5 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнання позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення… У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Джуринський сільський голова Попсуй Г.М. не обмежена у повноваженнях на вчинення процесуальних дій від імені відповідача (а.с.27, 28), визнання нею позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси відповідача та інших осіб, тому наявні підстави для прийняття судом визнання відповідачем позовних вимог ОСОБА_1 .

5. В судовому засіданні, відповідно до вимог ч.4 ст.259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати, суд постановив ухвалу про прийняття визнання представником Джуринської сільської ради сільським головою Попсуй Г.М. позовних вимог ОСОБА_1 .

6. Згідно з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні немає.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини щодо спадкування, зокрема, щодо порядку відкриття спадщини, прийняття спадщини та продовження строків для прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Зведенівка Шаргородського району померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.7).

ОСОБА_2 по день смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1 , що вбачається із довідки виконавчого комітету Джуринської сільської ради №757 від 26.10.2021 року (а.с.8). На день смерті із ОСОБА_2 проживав співмешканець ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина, яка складається, зокрема, із права на земельну частку (пай) площею 2,00 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Зведенівської сільської ради, що належала спадкодавцю на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ВН №0454729, зареєстрованого 04.03.2002 року за №950, виданого на підставі рішення Шаргородської РДА від 22.02.2002 року, що вбачається із копії сертифікату (а.с.13) та виписки Відділу у Шаргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 04.06.2021 року за №52 (а.с.14).

За життя спадкодавець ОСОБА_2 зробила заповітне розпорядження на випадок своєї смерті, згідно із яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого воно б не складалося, і взагалі, все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_5 , що підтверджується заповітом від 27.11.1996 року, посвідченим секретарем Пеньківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, зареєстрованим у реєстрі за №38, який не змінено і не скасовано на день смерті заповідача, та Витягом зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 26.11.2021 року №67492178 (а.с.12 та на звороті, 16).

Так, відповідно до ст.534 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, що діяла на час відкриття спадщини), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 26.11.2021 року №67492149, з якого вбачається, що спадщина після смерті ОСОБА_2 ніким не прийнята, оскільки спадкові справи у Спадковому реєстрі відсутні (а.с.17).

До того ж, з довідки старости села Зведенівка Джуринської сільської ради від 26.10.2021 року за №757 вбачається, що на час відкриття спадщини із спадкодавцем проживав співмешканець ОСОБА_4 (а.с.7), котрий за нормами діючого на той час ЦК УРСР в редакції 1963 року не входив до кола спадкоємців.

Таким чином, судом встановлено, що спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилася за нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_2 позивач ОСОБА_6 (а.с.10) не прийняла спадщину за заповітом у порядку, передбаченому ЦК УРСР в редакції 1963 року, не подала вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини, оскільки була неповнолітньою та не обізнаною про наявність заповіту на своє ім`я.

Обставину, на яку зсилається позивач, про те, що вона не була обізнана про наявність заповіту на її ім`я, суд вважає поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, про що зробив правовий висновок Верховний Суд у постанові від 15.04.2021 року у справі №591/1271/18.

Верховний Суд звертає увагу на те, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі №642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі №761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі №315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Таким чином, необізнаність спадкоємця ОСОБА_1 про наявність заповіту є, на думку суду, поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

До того ж, Пеньківська сільська рада, яка посвідчувала заповіт ОСОБА_2 , після смерті останньої не здійснювала виклик позивача як спадкоємця за заповітом, або ж її батьків, враховуючи, що позивач на день смерті спадкодавця була неповнолітньою, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.

Вказані обставини свідчать про поважність причини пропуску позивачем строків звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

26.11.2021 року завідуючою Шаргородської ДНК відмовлено позивачу в оформленні спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 у зв`язку із пропуском строків прийняття спадщини (а.с.15).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки судом встановлено, що спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилася за нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності ЦК України, то до спірних правовідносин слід застосувати вимоги ЦК України щодо порядку і строків спадкування.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги регулюються нормами ЦК України та підлягають задоволенню, оскільки позивач довела наявність перешкоди, яка впливає на своєчасність подання заяви до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини за заповітом.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Встановленим судом фактам відповідають цивільно-правові відносини, що виникають із спадкування, щодо порядку відкриття спадщини, прийняття спадщини та продовження строків для прийняття спадщини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки судом встановлено, що спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилася за нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності ЦК України, то до спірних правовідносин слід застосувати вимоги ЦК України щодо порядку і строків спадкування.

Так, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

VІ. Висновки суду

Аналіз перевірених і оцінених в судовому засіданні доказів переконує суд, що позивач ОСОБА_1 , спадкоємець майна померлої ОСОБА_2 за заповітом, своєчасно не прийняла спадщину з поважних причин, оскільки не була обізнана про наявність заповіту на своє ім`я.

До вказаного висновку суд прийшов, виходячи із того, що, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Оскільки позивач ОСОБА_1 , спадкоємець майна померлої ОСОБА_2 за заповітом, своєчасно не прийняла спадщину та пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, то є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи, що представником відповідача визнано позовні вимоги ОСОБА_1 , то, відповідно до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України, в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні.

Отже, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 27, 81, 83, 89, 197, 198, 200, 206, 258, 259, 263, 264, 265, ч.4 ст.268, ст.273 ЦПК України і на підставі п.п.4, 5, ст.ст.1220, 1222, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визнати строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 пропущеним ОСОБА_1 з поважних причин.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , в два місяці, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили.

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином (п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.268 ЦПК України).

Повне найменування (для юридичних осіб) та ім`я (для фізичних осіб) сторін та учасників справи:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області, жителька АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

- відповідач Джуринська сільська рада Жмеринського району Вінницької області, місцезнаходження с. Джурин Жмеринського району Вінницької області, вул. Заводська, буд.2, ідентифікаційний код за .

Повне рішення складено 24.12.2021 року.

Суддя: