ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 березня 2021 року

м.Харків

справа № 619/5318/20

провадження № 22-ц/818/30/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс»,

відповідачі - ОСОБА_1 , Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області, ОСОБА_2 ,

третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс» про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс» до ОСОБА_1 , Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання незаконними та скасування розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та скасування його державної реєстрації, визнання права оренди на земельні ділянки за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 17 грудня 2020 року, постановлену під головуванням судді Остропілець Є.Р.,в залі суду в місті Дергачі, Харківської області, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс», звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання незаконними та скасування розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та скасування його державної реєстрації, визнання права оренди на земельні ділянки.

Разом з позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс» подало заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом: заборони продажу або іншого відчуження, передачі в оренду, в іпотеку земельної ділянки кадастровий номер :00:000:3849 площею 0,1 га, а також будівництво або інше використання вказаної земельної ділянки.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 17 грудня 2020 року заяву ТОВ «Енергосервіс» про забезпечення позову задоволено. Заборонено вчиняти певні дії, а саме заборонено продаж або інше відчуження, передачу в оренду, в іпотеку, а також будівництво або інше використання земельної ділянки кадастровий номер :00:000:3849 площею 0,1 га, місце розташування: Харківська область, Дергачівський район, Малоданилівська селищна рада, що належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 27.11.2020 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що вона є добросовісним власником земельної ділянки кадастровий номер :00:000:3849 площею 0,1 га, місце розташування: Харківська область, Дергачівський район, Малоданилівська селищна рада на підставі договору дарування від 27.11.2020 року. Звертає увагу на те, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Проте заявником не надано доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду в майбутньому. Вказує, що ТОВ «Енергосервіс» не надано жодного доказу, який би свідчив про наявність у нього прав орендаря за договором оренди земельної ділянки кадастровий номер :00:000:3849 площею 0,1 га. Крім того заявником не надано пропозицій щодо зустрічного забезпечення. Вважає, що оскаржувана ухвала обмежує можливість власника користуватися та розпоряджуватися власним майном, тобто порушують її конституційне право на приватну власність.

ТОВ «Енергосервіс» подало відзив на апеляційну скаргу, в якій просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову у заявлений позивачем спосіб може зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Проте такий висновок суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тобто, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Отже, вжиття заходів забезпечення позову має бути співмірними з заявленими позовними вимогами.

Судом встановлено, що позовні вимоги стосуються визнання незаконними та скасування розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та скасування його державної реєстрації, визнання права оренди на земельні ділянки.

Як на підставу заявлених вимог, ТОВ «Енергосервіс» посилалось на те, що ТОВ «Енергосервіс» є орендарем земельних ділянок кадастровий номер :00:000:3513 площею 0,0062 га та кадастровий номер :00:000:3502 площею 0,0938 га за договором оренди землі б/н від 29.12.2006 року строком на 49 років. З даних, що містяться у Публічній кадастрові карті України, ТОВ «Енергосервіс» стало відомо, що після об`єднання вказаних земельних ділянок в земельну ділянку кадастровий номер :00:000:3849 площею 0,1 га земельної ділянки кадастровий номер :00:000:3513 площею 0,0062 га та земельної ділянки кадастровий :00:000:3502 площею 0,0938 га, без отримання згоди орендаря всупереч чинному законодавству вказану земельну ділянку кадастровий номер :00:000:3849 площею 0,1 га передано у приватну власність ОСОБА_1 на підставі розпорядження від 16.10.2020 року №371.А потім 27.11.2020 року зазначену земельну ділянку за договором дарування № 2944 було подаровано ОСОБА_2 . Вважає, що існує ризик того, що ОСОБА_2 , як теперішній власник вказаного об`єкта нерухомості, може вжити заходів щодо його відчуження на користь третіх осіб, що унеможливить або зможе значною мірою ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Зазначає, що запобігти даним обставинам можливо лише у спосіб, про який просить у заяві про забезпечення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Враховуючи предмет спору, а також те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, - колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для забезпечення позову шляхом заборони відчуження земельної ділянки кадастровий номер :00:000:3849 площею 0,1 га, місце розташування: Харківська область, Дергачівський район, Малоданилівська селищна рада.

Разом з цим колегія суддів вважає, що застосування інших вимог заяви про забезпечення позову в даному випадку є недоцільним, оскільки вони не є співмірними заявленим позовним вимогам, порушують права власника на користування та володіння належним йому майном.

Матеріали справи не містять доказів що незабезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, унеможливить виконання рішення суду.

Заборона відчуження земельної ділянки кадастровий номер :00:000:3849 площею 0,1 га, місце розташування: Харківська область, Дергачівський район, Малоданилівська селищна рада, яка на підставі договору дарування належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, унеможливить зміну власника спірного об`єкта до моменту закінчення розгляду справи, що, у свою чергу, відповідає меті забезпечення позову.

Посилання апелянта на те, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що заява про забезпечення позову не містить пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення колегією суддів не приймаються та спростовується вимогами закону.

Відповідно до ч.3 ст. 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Аналіз даної норми права свідчить про те, що зустрічне забезпечення в даному випадку є обов`язком лише за умови, якщо застосовані заходи забезпечення позову можуть завдати збитки відповідачу.

Даних про те, що заходи забезпечення позову можуть завдати збитків відповідачці матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що співмірним, необхідним і достатнім заходом забезпечення позову у спірних правовідносинах є вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження земельної ділянки кадастровий номер :00:000:3849 площею 0,1 га, місце розташування: Харківська область, Дергачівський район, Малоданилівська селищна рада. Підстав для застосування інших заходів забезпечення позову колегія суддів не вбачає.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає зміні, а заява ТОВ «Енергосервіс» про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -задовольнити частково.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 17 грудня 2020 року змінити.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс» про забезпечення позову - задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження земельної ділянки кадастровий номер :00:000:3849 площею 0,1 га, місце розташування: Харківська область, Дергачівський район, Малоданилівська селищна рада до розгляду даної справи по суті та набрання судовим рішенням законної сили.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повний текст судового рішення виготовлено 03.03.2021 року.