Справа № 466/688/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Едера П. Т.

секретаря с/з Репети К. М.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и в:

01 лютого 2021 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

Стислий виклад позицій сторін.

Обґрунтування позивача.

Позивач зазначив, що 24 лютого 2020 року рішенням Львівського апеляційного суду ухвалено стягнути з відповідача ОСОБА_3 в його користь 1221697,00 грн. Рішення суду відповідачем не виконано.

Станом на момент звернення до суду із даним позовом відповідач коштів не сплатив, відтак позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_3 за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, визначеного постановою Львівського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року, 96523,82 грн., з яких: 3 % річних за користування чужими грошовими коштами в період з 25.02.2020 по 01.05.2021, що складає 34241,00 грн. (1221697х3%х431дн.), інфляційні втрати від знецінення грошових коштів у період з 25.02.2020 по 31.01.2021, що складає 62282,82 грн. та судові витрати на правову допомогу адвоката у сумі 5600,00 грн.

В подальшому 20 квітня 2021 року на адресу суду позивачем ОСОБА_2 подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій просить суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача ОСОБА_3 в його користь за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, визначеного постановою Львівського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року, 135259,00 грн. (сто тридцять п`ять тисяч двісті п`ятдесят дев`ять гривень 00 копійок), з яких: 3 % річних за користування чужими грошовими коштами в період з 25.02.2020 по 01.05.2021, що складає 43278,00 грн. (1221697х3%х431дн.), інфляційні втрати від знецінення грошових коштів у період з 25.02.2020 по 01.05.2021, що складає 91981,28 грн. та судові витрати на правову допомогу адвоката у сумі 7600,00 грн.

Обґрунтування заперечень відповідача.

01 квітня 2021 року на адресу суду представником відповідача ОСОБА_3 адвокатом Прудиус О. О. подано відзив на позовну заяву, у якому просить суд ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

Відзив мотивує тим, що розрахунки, наведені у позовній заяві є невірні, позивачем не наведено обґрунтування щодо моменту виникнення вимоги, а також проміжку часу, встановленого для виконання зобов`язання, не наведено дати, з якої зобов`язання вважається простроченим.

Представник відповідача зазначає, що рішення суду, на яке посилається позивач не є рішенням зобов`язального характеру щодо відповідача, а вказане рішення полягає у стягнення коштів з відповідача на користь позивача, для виконання якого встановлено порядок, передбачений нормами спеціального Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, жодного доказу, яким може бути підтверджено ухилення відповідача від виконання грошового зообов`язання, так само як і існування самого грошового зобов`язання, а також про вимогу позивача до відповідача про виконання такого зобов`язання позивачем не надано. Позивач не представив докази того, що таке судове рішення як підстава для вимоги фінансового характеру було доведене позивачем (як кредитором за зобов`язанням в розумінні ст. 510 ЦК України) до відома відповідача (як боржника). Однак, з долученої позовної заяви копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження вбачається, що таке полягає у примусовому виконанні виконавчого листа № 465/5134/15-ц, виданого 27.03.2020, що в свою чергу суперечить розрахункам позивача і вказує на те, що державною виконавчою службою розпочато процес виконання рішення суду, яке полягає у стягненні грошових коштів з відповідача на користь позивача в порядку, встановленому спеціальним Законом «Про виконавче провадження».

Представник відповідача зазначив, що позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження підставності позовних вимог, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 01 лютого 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Позивачем виконано вимоги ухвали та ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 12 березня 2021 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 07 травня 2021 року заяву представника відповідача ОСОБА_4 про заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та про слухання справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.

16.06.2021 у судовому засіданні судом протокольно відмовлено представнику позивача ОСОБА_2 адвокату Жаровському К. К. у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог.

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адвокат Жаровський К. К. підтримав позовну заяву, надав пояснення, аналогічні, викладені у ній із врахування заяви про збільшення позовних вимог, яку судом отримано 20.04.2021, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Прудиус О. О. не з`явився, 15.06.2021 на адресу суду подав заяву про відкладення судового засідання у зв`язку з перебуванням у відпустці за межами Львівської області, проте не долучив належних та допустимих доказів на підтвердження даної інформації, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що постановою Львівського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року постановлено стягнути з відповідача ОСОБА_3 в користь позивача ОСОБА_2 в порядку повороту виконання рішення Франківського районного суду м. Львова від 21 квітня 2017 року кошти в сумі 1221697,00 грн. Рішення суду набрало законної сили (а. с. 4-5).

Постановою головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Рибчак А. М. 03.04.2020 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 465/5134/15-ц, виданого 27.03.2020 Львівським апеляційним судом (а. с. 13).

Рішення суду відповідачем не виконано.

Станом на момент звернення до суду із даним позовом відповідач коштів не сплатив.

Відповідно до розрахунку, поданого позивачем за період з 25.02.2020 по 01.05.2021, за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, визначеного постановою Львівського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року, з відповідача підлягає стягненню 135259,00 грн. (сто тридцять п`ять тисяч двісті п`ятдесят дев`ять гривень 00 копійок), з яких: 3 % річних за користування чужими грошовими коштами в період з 25.02.2020 по 01.05.2021, що складає 43278,00 грн. (1221697х3%х431дн.), інфляційні втрати від знецінення грошових коштів у період з 25.02.2020 по 01.05.2021, що складає 91981,28 грн. (а. с. 42).

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо безпідставності позовних вимог, оскільки судовим розглядом не спростовано доводів позивача, що станом на момент звернення до суду кошти повернуті не були.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Частиною першою ст. 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти.

Відповідно до статей 610 та 611 ЦК України у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.

Відповідно до ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивач ОСОБА_2 є особою з першою Б групою інвалідності, що підтверджується довідкою серії 12 ААБ № 324359, виданою міжрайонною спеціалізованою кардіологічною МСЕК (а. с. 6).

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1352,59 грн.

Позивачем ОСОБА_2 понесені і документально підтверджені судові витрати у вигляді судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7600,00 грн. (сім тисяч шістсот гривень 00 копійок), які підлягають стягненню з відповідача в користь позивача.

Враховуючи викладене, надавши правову оцінку доводам та доказам наявним у справі, суд дійшов висновку що позов є підставним та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 526, 536, 610-612, 623, 625 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 18, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, визначеного постановою Львівського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року, 135259,00 грн. (сто тридцять п`ять тисяч двісті п`ятдесят дев`ять гривень 00 копійок), з яких: 3 % річних за користування чужими грошовими коштами в період з 25.02.2020 по 01.05.2021, що складає 43278,00 грн. (1221697х3%х431дн.), інфляційні втрати від знецінення грошових коштів у період з 25.02.2020 по 01.05.2021, що складає 91981,28 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 1352,59 грн. (одну тисячу триста п`ятдесят дві гривні 59 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на правову допомогу у розмірі 7600,00 грн. (сім тисяч шістсот гривень 00 копійок).

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22 червня 2021 року.

Суддя П. Т. Едер