Номер провадження 2/243/3402/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 грудня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.
Секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов`янська цивільну справу за:
позовною заявою ОСОБА_1
до відповідача Акціонерного Товариства
за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу
Хара Наталії Станіславівни,
Приватного виконавця виконавчого округу М. Києва
Мельника Романа Івановича
вимоги позивача: про визнання виконавчого напису нотаріуса таким,
що не підлягає виконанню, -
І. Стислий виклад позиції позивача.
1. У листопаді 2021 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Акціонерного Товариства «ОТП БАНК», за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Романа Івановича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, обґрунтувавши свої вимоги тим, що з єдиного реєстру боржників йому стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва відкрито виконавче провадження № 64072186 від 28.12.2020 року на підставі виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., а також він дізнався про накладання арешту на його банківський рахунок.
Позивач звернувся до державного виконавця та отримав документи, що стали підставою для стягнення з нього зазначених сум та відкриття провадження, в тому числі і копію виконавчого напису.
?30 000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту;
?12 598 грн. 69 коп. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом;
?500 грн. плата за вчинення виконавчого напису;
27.08.2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мельником Р.І. винесена Постанова за ВП № 64072186 з примусового виконання про прийняття виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з позивача на користь АТ «ОТП БАНК» заборгованості в сумі 43 098 грн. 69 коп. згідно кредитного договору від 16.12.2018 року, укладеного з АТ «ОТП БАНК».
Крім того, приватним виконавцем також була винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 64072186 від 21.01.2021 року на суму 810,00 грн. та постанова про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 64072186 від 13.01.2021 року на суму 4 309 грн. 86 коп. та постанова про арешт коштів боржника ВП № 64072186 від 10.09.2021 року.
Вважає, що виконавчий напис виданий з порушенням норм законодавства, а саме нотаріус не пересвідчився у безспірності заборгованості, в порушення ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», крім того, не були враховані строки з дня виникнення права.
У зв`язку із зазначеним ставить питання про:
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
2. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву у якій справу просив розглянути за своєї відсутності, вимоги просив задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с.24).
3. Представник позивача, адвокат Прокопцев С.В., що діє на підставі ордеру серії АА № 110832660 від 03.11.2021 року та договору № 71 про надання правової допомоги (а.с. 42-43) в судове засідання не з`явився, справу просив розглянути за своєї відсутності, вимоги просив задовольнити.
4. Відповідач представник АТ «ОТП БАНК» в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Таким чином, суд в порядку ст. 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за його відсутності.
5. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Таким чином, суд в порядку ст. 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за її відсутності.
6.Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Р.І. в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Таким чином, суд в порядку ст. 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за його відсутності.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
9. 24.11.2021 року по справі проведено підготовче засідання. Справу призначено до судового розгляду та встановлено порядок з`ясування обставин по справі.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
? 30 000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту;
? 12 598 грн. 69 коп. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом;
? 500 грн. плата за вчинення виконавчого напису (а.с. 19).
27.08.2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мельником Р.І. винесена Постанова за ВП № 64072186 з примусового виконання про прийняття виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з позивача на користь АТ «ОТП БАНК» заборгованості в сумі 43 098 грн. 69 коп. згідно кредитного договору від 16.12.2018 року, укладеного з АТ «ОТП БАНК» (а.с. 25-26).
Крім того, приватним виконавцем також була винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 64072186 від 21.01.2021 року на суму 810,00 грн. та постанова про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 64072186 від 13.01.2021 року на суму 4 309 грн. 86 коп. та постанова про арешт коштів боржника ВП № 64072186 від 10.09.2021 року (а.с. 27-32).
V. Оцінка Суду.
11. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
12. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
13. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02.09.1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
15. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
16. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
17. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
18. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
19. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
20. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
21. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
22. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
23. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.
24. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
25. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
26. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
27. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
28. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
29. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
30. У зв`язку з викладеним, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
31. В той же час, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
33. Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
34. В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що вимоги АТ «ОТП БАНК» щодо стягнення з нього суми заборгованості зазначені у виконавчому написі неправомірні та є спірними. Крім того, зазначає, що документ, що були надані його представнику, а саме кредитний договір неналежної якості та є таким, що неможливо прочитати та встановити безспірність суми боргу.
35. Також зазначає, що суми боргу які підлягали стягненню, що зазначені у виконавчому напису нотаріуса 42 098 грн. 69 коп., та постанові про відкриття виконавчого провадження 43 098 грн. 69 коп., є різними.
36. У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що доводи ОСОБА_1 щодо наявності спору по кредитному договору, який був підставою вчинення нотаріусом виконавчого напису та сумам, що підлягали стягненню, є важливими і такими, що можуть прямо вплинути на результат розгляду справи, а тому суд приймає ці доводи та приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
37. Так, згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
38. Позивачем, відповідно до квитанцій про сплату судового збору: справлено судового збору 908 грн. за позовну заяву та 454 грн. справлено судового збору за заяву про забезпечення позову (а.с. 33-34).
39. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача судового збору суд виходить з наступного.
40. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, при пред`явленні позову про визнання виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави таким, що не підлягає виконанню, а також позову про визнання недійсним кредитного договору, договорів іпотеки, застави, поруки без застосування наслідків їх недійсності розмір судового збору обчислюється із ставок, встановлених законом за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, оскільки такі вимоги не є майновими та не підлягають грошовій оцінці.
41. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем було надлишково справлений судовий збір, а з відповідача підлягають стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 454,00 грн. та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 227,00 грн.
42. В частині стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд виходить із положень частини 4 ст. 137 ЦПК України, якою передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним.
43. Вимогами ч. 5 та 6 зазначенолї статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
44. Оскільки відповідачем не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, позивачем надано документи, що підтверджують розмір правової допомоги 3000,00 грн. (а.с. 42), суд приходить до висновку, вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 10-13, 81, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «ОТП БАНК», за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Романа Івановича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 розділу XII "Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їй пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Л.Є. Мірошниченко