Справа № 456/4651/20 Головуючий у 1 інстанції Шрамко Р.Т.
Провадження № 22-ц/811/2017/21 Доповідач в 2 інстанції Шеремета Н. О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Івасюти М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львовіцивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 квітня 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

у листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом, визнання особи такою, що втратила право на житло.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на підставі договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 21 липня 2011 року вона є одноосібним власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Стверджує, що, перебуваючи з відповідачем у шлюбі, який розірвано рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 липня 2019 року, погодилася на те, щоб він зареєстрував своє місце проживання у придбаному нею житловому будинку. Зазначає, що відповідач систематично зловживає алкогольними та наркотичними засобами, вчиняє сімейні скандали, погрожує їй фізичною розправою, виганяв разом з дітьми з належного їй будинку та тривалий час не впускав до будинку, а також заподіював їй тілесні ушкодження, внаслідок чого вона неодноразово зверталася в правоохоронні органи, а ОСОБА_2 притягали до адміністративної та кримінальної відповідальності. Вказує, що після розірвання шлюбу відповідач повністю заволодів житловим будинком АДРЕСА_1 , обмеживши їй та їхнім малолітнім дітям доступ до будинку, а на її листи з вимогою допустити їх до належного їй будинку він не реагує. Вважає, що ніхто не може бути позбавлений права власності, а власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права та розпорядження своїм майном. Звертає увагу, що відповідач вселився у спірну квартиру в якості члена сім`ї власника житлового будинку, відтак набув право користування чужим майном, що є по суті сервітутом, який може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна. З наведених підстав просить зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у користуванні житловим будинком, що розташований на адресою: АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування даним житловим будинком.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 квітня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та дійшов передчасного висновку про те, що спірний будинок придбаний у шлюбі, відтак є спільною сумісною власністю сторін у справі, оскільки таких позовних вимог позивач не заявляла. Зазначає, що порушення відповідачем правил співжиття, систематичної антигромадської поведінки, в тому числі і насильства в сім`ї, та вжиття до нього заходів реагування правоохоронними та судовими органами створює неможливість подальшого спільного проживання у житловому будинку. Вважає, що суд не дослідив фактичних обставин справи, посилаючись виключно на належність майна до об`єкта спільної сумісної власності, фактично самоусунувся від вирішення спору по суті, та не врахував доводів позивача про систематичне порушення відповідачем правил співжиття, що робить неможливим для інших проживання з ним в одному будинку, що є підставою для визнання його таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 . Вказує, що якщо учасник справи на обгрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, суд самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального та процесуального права, предметом регулювання яких є спірні правовідносини. Звертає увагу, що попередні заходи запобігання, які вживалися до відповідача, виявилися безрезультативними, існує ризик застосування в майбутньому психологічного та фізичного насильства до неї з боку відповідача, що, на її думку, свідчить про те, що задоволення її позовних вимог забезпечить ефективний захист її від домашнього насильства. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання не з`явилися сторони, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст ухвали складено 20 грудня 2021 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 13 грудня 2021 року, датою ухвалення постанови є саме 20 грудня 2021 року.

13 грудня 2021 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 подав клопотання про відмову від апеляційної скарги на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 квітня 2021 рокута закриття провадження у справі у зв`язку з вирішенням спору в позасудовий спосіб.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 про відмову від апеляційної скарги та закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 4 ст. 364 ЦПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги.

Частина 5 ст. 364 ЦПК України передбачає, що у разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення, повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Прийняття відмови від апеляційної скарги не пов`язується з обов`язком апеляційного суду перевіряти, чи у зв`язку з такою відмовою не порушуються права будь-яких осіб, оскільки право особи на відмову від апеляційної скарги не обмежене. При цьому апеляційний суд відповідно до п. п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України має роз`яснити передбачені ч. 4 ст. 364 ЦПК України наслідки прийняття відмови від апеляційної скарги. Заява про відкликання скарги, яка надійшла після початку розгляду справи, не може бути підставою для закриття апеляційного провадження, якщо особа не подала заяви про відмову від скарги.

Прийнявши відмову від апеляційної скарги, суд закриває апеляційне провадження за цією скаргою, а за наявності інших апеляційних скарг - продовжує апеляційне провадження за цими скаргами (скаргою).

З матеріалів справи вбачається, що заява про відмову від апеляційної скарги від імені ОСОБА_1 подана її представником ОСОБА_5 , який представляє її інтереси на підставі договору про надання правової допомоги № 059/20 від 22 січня 2020 року.

Пунктом 1.2 договору про надання правової допомоги № 059/20 від 22 січня 2020 року передбачено, що адвокат Мазур В.В. уповноважений представляти інтереси ОСОБА_1 у всіх судах України першої, апеляційної та касаційної інстанцій, у зв`язку з чим його наділено, як представника, усіма належними йому процесуальними правами.

Таким чином, у адвоката Мазура В.В., як представника ОСОБА_1 , відсутні будь-які обмеження щодо вчинення процесуальних дій від її імені, відтак він наділений всіма процесуальними правами, якими наділений представник, в тому числі і правом на відмову від апеляційної скарги.

Враховуючи те, що представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 відмовився від апеляційної скаргина рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 квітня 2021 року, йому відомо про наслідки такої відмови, така відмова не суперечить вимогам закону, колегія суддів вважає за необхідне клопотання задовольнити та прийняти відмову представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 від апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 квітня 2021 року.

Таким чином, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 квітня 2021 року, слід закрити, роз`яснивши, що повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилась від апеляційної скарги, не допускається.

Керуючись ч. 4, ч. 5 ст. 364 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

прийняти відмову представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 від апеляційної скарги на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 квітня 2021 року.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом, визнання особи такою, що втратила право на житло закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Ухвала складена 20.12.2021 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк