ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8735/21
провадження № 4-с/753/288/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т. О. з секретарями судового засідання Кримчук Я. Р., Кирик К. С.,

учасники справи:

заявник (боржник) - ОСОБА_1 ,

представник заявника - ОСОБА_2 ,

особа, дії та рішення якої оскаржуються - старший державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гусєва Яна Андріївна,

заінтересована особа (стягувач) - ОСОБА_3 ,

розглянув в судовому засіданні в м. Києві скаргу боржника ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2021 року боржник ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , боржник) звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гусєвої Яни Андріївни (далі по тексту - державний виконавець Гусєва Я. А.), в якій просив: визнати дії державного виконавця Гусєвої Я. А. щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 22 березня 2021 року у виконавчому провадженні № 64386734 неправомірними; зобов`язати державного виконавця Гусєву Я. А. скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 22 березня 2021 року у виконавчому провадженні № 64386734; зобов`язати державного виконавця Гусєву Я. А. скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 22 березня 2021 року у виконавчому провадженні № 64921874;зобов`язати державного виконавця Гусєву Я .А. зняти арешт з його рахунків та не накладати арешт на його майно за виконавчими провадженнями № 64386734 та № 64921874.

В обґрунтування скарги вказував, що рішення суду щодо демонтажу паркану та усунення перешкод у користування земельною ділянкою ним було виконане добровільно в листопаді-грудні 2020 року, а тому державний виконавець не мала права виносити постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про стягнення з нього виконавчого збору в сумі 120 000 грн та накладати арешт на рахунки. Крім того, постанови були надіслані йому з порушенням строків, установлених статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою від 12 травня 2021 року суд, на підставі пункту 2 частини 4 статті 185 ЦПК України, повернув заявнику скаргу у зв`язку із порушенням положень частини 4 статті 188 ЦПК України щодо об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства (а. с. 9-12).

За наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 постановою Київського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 12 травня 2021 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апеляційний суд дійшов висновку, що в частині позовних вимог щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, зняття арешту з рахунків та не накладання арешту на майно за виконавчими провадження № 64386734 та № 64921874 скарга підлягає розгляду у порядку, визначеному розділом VІІ ЦПК України (а. с. 49-51).

Ухвалою від 29 жовтня 2021 року суд відмовив ОСОБА_1 у відкритті провадження за скаргою на дії та рішення державного виконавця в частині вимог про визнання незаконними дій та зобов`язання скасувати постанову про стягнення виконавчого збору та відкрив провадження за скаргою в частині вимог про зобов`язання скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження, зняття арешту з рахунків та не накладання арешту та призначив справу до судового розгляду в судове засідання на 23 листопада 2021 року (а. с. 93-94).

Ухвалою від 10 листопада 2021 року суд задовольнив клопотання представника боржника ОСОБА_1 , адвоката Хрипченко Ю. Ю., про участь у судовому засіданні 09 грудня 2021 року в режимі відеоконференції (а. с. 109).

У судовому засіданні від 09 грудня 2021 року суд заслухав вступну промову представника боржника ОСОБА_1 , адвоката Хрипченко Ю. Ю., дослідив матеріали скарги та встановив 7-денний строк для подання доказів (а. с. 118).

15 грудня 2021 року від боржника ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

У судове засідання боржник не прибув, подавши 23 листопада 2021 заяву про відкладення розгляду справи за станом здоров`я.

Представник боржника в судове засідання не прибула без повідомлення причин неявки, про розгляд справи була повідомленою належно.

Державний виконавець у судове засідання не прибула без повідомлення причин неявки, про розгляд справи була повідомленою належно, відзиву на скаргу не надсилала.

З огляду на положення частини 2 статті 450 ЦПК України суд розглядає скаргу за відсутності сторін, оскільки неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, копії наданих боржником доказів та заслухавши пояснення представника боржника суд встановив такі обставини.

09 лютого 2021 року державним виконавцем Гусєвою Я. А. винесена постанова по виконавчому провадженню № 64386734 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1206/12, виданого 03 лютого 2021 року Дарницьким районним судом м. Києва, про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_3 у здійсненні права власності земельною ділянкою, розташованою в АДРЕСА_1 (кадастровий номер 8:000000000:90:030:0138), яка належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі акту про право власності від 28 квітня 2006 року № 10-7-05418, шляхом демонтажу за власний рахунок паркану, позначеного на абрисі вказаної земельної ділянки, який є невід`ємною частиною технічної документації із землеустрою по встановленню (відновленню) зовнішніх меж земельної ділянки (кадастровий номер 8:000000000:90:030:0138). Боржникові встановлений строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів (а. с. 67-68). Постанова направлена боржнику та стягувачу на їхні адреси за супровідним листом від 09 лютого 2021 року (а. с. 66).

На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження № 64386734 ФОП ОСОБА_4 на замовлення боржника 03 березня 2021 року проведені роботи з демонтажу паркану і станом 05 березня 2021 року доступ до місцевої каналізації надано (а. с. 83, 84).

03 березня 2021 року боржник ОСОБА_1 повідомив державного виконавця про демонтаж паркана та виконання рішення суду (а. с. 77).

22 березня 2021 року державним виконавцем Гусєвою Я. А. винесена постанова по виконавчому провадженню № 64386734 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчого збору в розмірі двох мінімальних заробітних плат в сумі 120 000 грн. Оскільки розміром двох мінімальних заробітних плат є сума 12 000 грн, суд вважає, що в даному випадку державний виконавець допустила описку (а. с. 69-70).

22 березня 2021 року державним виконавцем Гусєвою Я. А. винесена постанова № 64921874 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови № 64386734, виданої 22 березня 2021 року Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про стягнення з ОСОБА_1 на користь виконавчої служби виконавчого збору в сумі 12 000 грн (а. с. 86-87).

Відповідно до виписки з карткового рахунку ОСОБА_1 , відкритого в АТ «Ощадбанк», 13 квітня 2021 року на його рахунок накладено арешт.

Оскільки предметом скарги є постанова про відкриття виконавчого провадження, зняття арешту з рахунків та не накладання арешту суд не досліджує та не бере до уваги решту доказів, що не стосуються предмету скарги.

Даючи оцінку доводам скарги про неправомірність дій приватного виконавця щодо ви несення постав про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 2 цього Закону засадами виконавчого провадження є верховенство права; обов`язковість виконання рішень; законність; диспозитивність; справедливість; неупередженість та об`єктивність; гласність та відкритість виконавчого провадження; розумність строків виконавчого провадження; співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно статті 13 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 18 Закону № 1404-VIII зобов`язує виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом.

Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

За змістом положень статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний розпочати примусове виконання рішення за наявності низки умов, зокрема якщо: виконання рішення передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, набрало законної сили; не пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; виконавчий документ відповідає вимогам, передбаченим статтею 4 цього Закону; стягувач подав заяву про примусове виконання рішення за місцем виконання рішення.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

За міркуванням боржника постанова про відкриття виконавчого провадження від 09 лютого 2021 року є неправомірною, оскільки він добровільно виконав рішення суду ще в листопаді-грудні 2020 року та демонтував 50,5 метрів паркану, а державний виконавець не виїхав на місце та особисто не пересвідчився, що рішення суду вже виконане. При цьому зазначає, що стягувач ОСОБА_3 тривалий час здійснювала перешкоди йому у виконанні рішення суду та закрила доступ до 2,5 метрів паркану, які були остаточно демонтовані 03 березня 2021 року.

Надаючи оцінку доводам боржника, суд звертає увагу, що Закон № 1404-VIII передбачає добровільне виконання лише рішень про стягнення періодичних платежів, що регулюється статтею 7 цього Закону.

Період часу від набрання рішення законної сили і до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження як раз і є можливістю для боржника добровільно виконати рішення суду. Відповідно до статті 1, 26 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішення починається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження.

Отже, після відкриття виконавчого провадження рішення виконується виключно в примусовому порядку.

Крім того, до обов`язків державного виконавця, перелік яких містить частина 2 статті 18 Закону № 1404-VIII, не входить перевірка стану виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження.

За таких обставин при винесенні 09 лютого 2021 року постанови про відкриття виконавчого провадження № 64386734 державним виконавцем Гусєвою Я. А. були дотримані усі умови, передбачені статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону № 1404-VIII, а тому вона зобов`язана була не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до неї виконавчого документа відкрити виконавче провадження (частина 5 статті 26 Закону № 1404-VIII).

Підстави, визначені частиною 4 статті 4 Закону № 1404-VIII, для повернення виконавчого документа стягувачу судом також не встановлені, а тому державний виконавець Гусєва Я. А. діяла відповідно до вимог Закону № 1404-VIII.

Суд також не вбачає підстав для задоволення скарги в частині зняття арешту з рахунків та майна боржника по виконавчому провадженню № 64386734.

Так, згідно з частиною 1 статті 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (частина 2 статті 56 Закону 1404-VIII).

Крім того, аналіз положень статті 63 Закону 1404-VIII, яка регулює порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, вказує на те, що рішення суду майнового характеру (наприклад, про стягнення коштів) та рішення суду немайнового характеру про зобов`язання боржника особисто вчинити певні дії є різними за своєю правовою природою, тому для цих рішень встановлено різний порядок їх виконання.

Положеннями Закону №1404-VIII не передбачено можливості накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках, при виконанні рішення немайнового характеру, а відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом установлено, що постановою від 09 лютого 2021 року про відкриття виконавчого провадження арешт на рахунки та майно при відкритті провадження не накладався. Докази того, що в рамках цього виконавчого провадження такий арешт взагалі був накладений, суду не надано.

Не підлягають задоволенню й вимоги скарги частині зняття арешту з рахунків та майна боржника по виконавчому провадженню № 64921874 щодо виконання постанови № 64386734 про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 12 000 грн.

Так, відповідно до частини 4 статті 59 Закону 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Боржником не наведено суду жодної підстави для зняття арешту з рахунків, так само, як і не надано належних доказів, що арешт на його рахунок накладений саме по виконавчому провадженню № 64921874. Посилання представника боржника, адвоката Хрипченко Ю. Ю., на неотримання боржником постанов про накладення арешту суд оцінює критично, оскільки боржник та його представник не позбавлені можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження та зняти необхідні фотокопії чи отримати доступ до матеріалів за допомогою автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання державного виконавця не накладати арешт на його майна також не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України суд захищає порушене право, а не вимогу на майбутнє.

Не заслуговують на увагу посилання боржника на порушення державним виконавцем вимог статті 28 Закону 1404-VIII щодо отримання ним 01 березня 2021 року повідомлення про відкриття 09 лютого 2021 року виконавчого провадження, оскільки надсилання та отримання поштової кореспонденції віддалені в часі, при цьому отримання такої кореспонденції знаходиться поза межами контролю державного виконавця та залежить виключно від суб`єктивних дій боржника. До того ж, відповідно до частини 1 статті 28 Закону1404-VIII боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Посилання боржника ОСОБА_1 на здійснення стягувачем ОСОБА_3 перешкод у виконанні рішення суду не є підставою, передбаченою Законом 1404-VIII, для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження. Такі дії знаходяться за межами розгляду цієї скарги і можуть бути оскаржені боржником до суду.

Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог скарги ОСОБА_1 щодо незаконності дій та рішень державного виконавця по виконавчих провадженнях № 64386734 та № 64921874 та повністю відмовляє в їх задоволенні.

Керуючись статтями 450, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 на рішення та дії старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гусєвої Яни Андріївни у виконавчому провадженні № 64386734.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: