Справа № 361/6677/20
Провадження № 2/361/1204/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Броварської міської ради Київської області, третя особа: Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

установив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом до Броварської міської ради Київської області, третя особа: Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Позивачі зазначали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 49 років, помер їхній батько - ОСОБА_3 , про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Броварської міської ради Київської області було зроблено відповідний актовий запис за №33 від 19 січня 1989 року та видано повторно свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 20 жовтня 1999 року.

За життя, а саме 12 лютого 1973 року, між померлим ОСОБА_3 та виконавчим комітетом Броварської міської ради депутатів трудящих Київської області було укладено договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідчений нотаріусом Броварської державної нотаріальної контори Київської області за реєстровим №678.

На момент смерті ОСОБА_3 на праві власності належав будинок АДРЕСА_1 .

Оскільки спадкоємці першої черги щодо майна померлого ОСОБА_3 , а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично проживали разом зі спадкодавцем, останні вважаються такими, що прийняли спадщину шляхом вступу у володіння майном, у порядку передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, чинного на момент виникнення зазначених спадкових правовідносин.

Після прийняття у спадщину житлового будинку, шляхом вступу у володіння майном, спадкоємцями було проведену реконструкцію об`єкту нерухомого майна, зокрема в 1993 році було зведено житлову прибудову (літ. «А1-1»), у 2000 році - мансарду, прибудову (літ. «а») та терасу (літ. «а1»), у 2004 році - вбиральню (літ. «Г»), у 2014 році - житлову прибудову (літ. «А2-2») та гараж (літ. «Б»).

На підставі відповідних заяв спадкоємців першої черги щодо майна померлого державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавською В.В. заведено спадкову за №61008162 (номер у нотаріуса 325/2017) від 28 липня 2017 року та сформовано Витяг №48583927.

Однак, за результатами вивчення матеріалів спадкової справи №61008162 (номер у нотаріуса 325/2017), нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавською В.В. було винесено постанову про відмову від 18 серпня 2020 року.

Вищевказаною постановою нотаріуса про відмову спадкоємці за законом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , повідомляються про ту обставину, що з наданого ними технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 09 липня 2019 року вбачається та обставина, що будинок був самочинно реконструйований та має загальну площу 131,7 кв.м., в той час як за правовстановлюючим документом житловий будинок має 4 кімнати та орієнтовну площу 60 кв.м., що в свою чергу, унеможливлює видачу нотаріусом правовстановлюючих документів на ім`я спадкоємців за законом на зазначене вище спадкове майно.

Посилаючись на викладене, позивачі просили суд визнати за кожним з них право власності на Ѕ частину житлового будинку загальною площею 64,2 кв.м. по АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та їхній представник адвокат Загоруйко С.Ю. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивачів направив до суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення в повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача Броварської міської ради Київської області Тищенко О.П. не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення. У відзиві на позовну заяву зазначали, що позивачі просять визнати право власності на будинок в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, в той час коли земельна ділянка під забудову надавалася їхньому батьку ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на будинок та земельну ділянку в АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_4 , відповідно договору дарування від 16.07.1997 р. Як вбачається з наданих разом з позовною заявою додатків, у позивача відсутнє право власності на спірний об`єкт нерухомості, відтак і відсутні правові підстави для задоволення позову про визнання права власності на нерухоме майно. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємців переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зверталися до Центу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області для набуття права власності та введення об`єкту - житлового будинку загальною площею 64,2 кв.м. по АДРЕСА_1 в експлуатацію у встановленому законом порядку, а одразу звернулися до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок після смерті спадкодавця.

Посилаючись на викладене, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання представник третьої особи Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Направили до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 49 років, помер батько позивачів - ОСОБА_3 , про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Броварської міської ради Київської області було зроблено відповідний актовий запис за №33 від 19 січня 1989 року та видано повторно свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 20 жовтня 1999 року (а.с.9).

Обставина батьківства померлого ОСОБА_3 щодо позивачів підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 16 травня 1966 року, щодо ОСОБА_1 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 11 листопада 1974 року, щодо ОСОБА_2 (а.с.10,11).

За життя, а саме 12 лютого 1973 року, між померлим ОСОБА_3 та виконавчим комітетом Броварської міської ради депутатів трудящих Київської області було укладено договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідчений нотаріусом Броварської державної нотаріальної контори Київської області за реєстровим №678 (а.с.12-15).

Правовою передумовою укладення даного договору між померлим ОСОБА_3 та виконавчим комітетом Броварської міської ради депутатів трудящих Київської області являлося рішення виконкому Броварської міської ради трудящих Київської області за №40 від 22 січня 1972 року, згідно якого за померлим було закріплено земельна ділянка площею 600 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16).

Про обставину фактичної передачі у безстрокове користування померлого вказаної вище земельної ділянки площею 600 кв.м. свідчить Акт від 29 січня 1973 року (а.с.17).

В той же час, за умовами вищевказаного договору, у безстрокове користування померлого ОСОБА_3 передавалася земельна ділянка площею 600 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , на якій останній зобов`язувався збудувати одноповерховий цегляний житловий будинок з орієнтовною житловою площею 60 кв.м, який складатиметься з 4 кімнат та допоміжних прибудинкових господарських споруд: сарай та туалет.

В межах виконання вищезазначеного договору, за вказаною адресою померлим ОСОБА_3 протягом 1973 року було збудовано цегляний будинок загальною площею 64,2 кв.м., вбиральню та металеву огорожу.

Обставина зведення померлим житлового будинку загальною площею 64,2 кв.м., позначеного літ. «А» вартістю 52877,00 грн., вбиральні позначеної літ. «В» вартістю 1185,00 грн. та огорожі, позначеної літ. «N» вартістю 5408,00 грн. підтверджується даними технічного паспорту від 05 лютого 1993 року, складеним Броварським бюро технічної інвентаризації Київської області (а.с.18-20).

Після зведення померлим вищезазначеного житлового будинку АДРЕСА_1 за даною адресою було зокрема зареєстровано місце проживання наступних осіб: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) - власник будинку; ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) - син власника будинку; ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) - син власника будинку, що підтверджується відповідними записами Будинкової книги щодо прописки громадян, які проживають у будинку (а.с.21-23).

Крім того, у розділі «Відомості про осіб, відповідальних за ведення книги та прописку по будинку» вказаної вище Будинкової книги, ОСОБА_3 значиться як власник (домовласник) будинку АДРЕСА_1 на підставі рішення виконкому Броварської міської ради трудящих Київської області за №40 від 22 січня 1972 року та укладеного на його виконання договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності.

Виходячи із системного аналізу вищенаведених фактів, вбачається обставина володіння ОСОБА_3 на праві власності будинком АДРЕСА_1 на момент своєї смерті, а саме станом на 18 січня 1989 року.

Оскільки спадкоємці першої черги щодо майна померлого ОСОБА_3 , а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично проживали разом зі спадкодавцем, останні вважаються такими, що прийняли спадщину шляхом вступу у володіння майном, у порядку передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, чинного на момент виникнення зазначених спадкових правовідносин.

Обставина спільного проживання спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на момент смерті останнього, а саме станом на 18 січня 1989 року, належним чином підтверджується відповідними записами розділу III Будинкової книги для прописки громадян, що проживають у буднику АДРЕСА_1 .

Таким чином, з вищенаведеного вбачається обставина набуття 18 січня 1989 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спільну часткову власність, по Ѕ частині за кожним, будинку АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом, загальна площа якого становила 64,2 кв.м., вбиральні та металевої огорожі, який за життя на праві власності належав їх батьку ОСОБА_3 .

Після прийняття у спадщину житлового будинку, шляхом вступу у володіння майном, спадкоємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було проведену реконструкцію об`єкту нерухомого майна, зокрема в 1993 році було зведено житлову прибудову (літ. «А1-1»), у 2000 році - мансарду, прибудову (літ. «а») та терасу (літ. «а1»), у 2004 році - вбиральню (літ. «Г»), у 2014 році - житлову прибудову (літ. «А2-2») та гараж (літ. «Б»).

09 липня 2019 року Комунальним підприємством Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації» було проведено інвентаризацію реконструйованого будинку АДРЕСА_1 , за результатами якої складено новий технічний паспорт на житловий будинок, згідно даних якого загальна площа реконструйованого об`єкту нерухомого майна становить 131,7 кв.м., з яких житлова (основна) складає 67,4 кв.м. та допоміжна 64,3 кв.м. (а.с.24-27).

Зміна адресної нумерації житлового будинку по АДРЕСА_1 належним чином підтверджується довідкою від 30 липня 2019 року за №768, виданою Комунальним підприємством Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації» (а.с.28).

В той же час, обставина зміни назви вулиці Чапаєва в місті Бровари Київської області на « Зеленського Євгенія » вбачається з рішення Броварської міської ради «Про перейменування вулиць та провулків м. Бровари» від 25 грудня 2015 року за №52-04-07 (а.с.29).

З метою належного оформлення спадкових прав на будинок АДРЕСА_1 , спадкоємці першої черги за законом щодо майна померлого ОСОБА_3 позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області.

На підставі відповідних заяв спадкоємців першої черги щодо майна померлого, державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавською В.В. заведено спадкову за №61008162 (номер у нотаріуса 325/2017) від 28 липня 2017 року та сформовано Витяг №48583927 (а.с.30).

В той же час, до числа спадкоємців першої черги за законом щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 належать виключно діти останнього - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки на момент смерті спадкодавець не перебував у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 20 серпня 1980 року, виданим Броварським міським відділом РАЦС Київської області (а.с.31).

Однак, за результатами вивчення матеріалів спадкової справи №61008162 (номер у нотаріуса 325/2017), нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавською В.В. було винесено постанову про відмову від 18 серпня 2020 року (а.с.32).

Вищевказаною постановою нотаріуса про відмову спадкоємці за законом повідомляються про ту обставину, що з наданого ними технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 09 липня 2019 року вбачається та обставина, що будинок був самочинно реконструйований та має загальну площу 131,7 кв.м., в той час як за правовстановлюючим документом житловий будинок має 4 кімнати та орієнтовну площу 60 кв.м., що в свою чергу, унеможливлює видачу нотаріусом правовстановлюючих документів на ім`я спадкоємців за законом на зазначене вище спадкове майно.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Приписами ч. 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно положень диспозиції ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 1 ст. 524 ЦК УРСР (чинного на момент виникнення правовідносин) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Нормативними положеннями ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Зі змісту Постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 09 червня 2020 року у справі №347/2273/1 вбачається, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем за життя зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 за життя набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальна площа якого становила 64,2 кв.м., вбиральні та металевої огорожі.

За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , згідно чинного законодавства, мають право на прийняття та належним чином оформлення права власності на спадкове майно після смерті їхнього батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1218 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , право власності на Ѕ частину житлового будинку загальною площею 64,2 кв.м. по АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , право власності на Ѕ частину житлового будинку загальною площею 64,2 кв.м. по АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський