Справа № 758/7833/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Жванко О.Є., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Таранова С.І. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника відповідача, адвоката Таранова Станіслава Ігоровича про відвід головуючого судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості та відшкодування моральної шкоди, -

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Подільського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості та відшкодування моральної шкоди.

У судовому засіданні 03.02.2021 року представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Таранов С.І. усно заявив відвід головуючому, прямо вказавши, що заявлений відвід він пов`язує з незгодою із процесуальними рішеннями головуючого у справі.

Суд, розглянувши усну заяву про відвід головуючого судді, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи ту обставину, що представником відповідача - адвокатом Тарановим С.І. усно заявлено відвід головуючому у судовому засіданні, суд не вбачає правових підстав для передачі даної усної заяви про відвід на розгляд судді, що не входить до складу суду з розгляду даної справи, тому питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Із усної заяви про відвід вбачається, що представник відповідача незгодний із процесуальними рішеннями головуючого, водночас, обставини, на які він вказує, є його власною суб`єктивною думкою і ці обставини не відносяться до підстав для відводу судді, що передбачені ст. 36 ЦПК України.

Суд не погоджується з цими доводами представника відповідача також із наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, встановлених законом (ст. ст. 126, 129 Конституції України).

Згідно із зазначеними положеннями Конституції України рішення судді і відповідно до цього дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя (пов`язані з підготовкою, розглядом справ в судових інстанціях, перевіркою справ в апеляційному і касаційному порядку, звернення рішення до виконання, тощо) можуть оскаржуватися в чинному в даний час порядку.

Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні від 23 травня 2001 року №6-рп/2001 судоустрій і судочинство визначаються виключно законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

У п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» зазначено наступне. Так, відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони нескасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Таким чином, незгода представника відповідача з процесуальними діями головуючого не є підставою для відводу.

Головуючим не допускались порушення чи зловживання при розгляді справи, які б могли свідчити про його упередженість, очевидність майбутнього судового рішення, тому суд доходить висновку про відсутність підстав для відводу, передбачених ст. 36 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 36, 40, 258 - 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати необґрунтованим відвід головуючому у справі - судді Гребенюку В.В. заявлений представником відповідача, адвокатом Тарановим Станіславом Ігоровичем по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості та відшкодування моральної шкоди;

Копію ухвали надати сторонам;

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Гребенюк