ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1197/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/2298/21 Категорія: на ухвалу Позарецька С. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Вініченка Б.Б., Фетісової Т.Л.

секретар Попова М.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

представник позивача - адвокат Глазунов Ігор Юрійович;

відповідач - Черкаський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);

особа, яка подала апеляційну скаргу - представник позивача - адвокат Глазунов Ігор Юрійович;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Глазунова Ігоря Юрійовича на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про анулювання актового запису про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

у квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що 27 липня 2002 року Черкаським міським відділом реєстрації актів громадянського стану було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_1 . Під час шлюбу у них народились діти - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із витягом № 8 від 18 листопада 2020 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, копія якого позивачу надана ОСОБА_1 , шлюб між подружжям розірвано на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу від 04 лютого 2020 року, справа № НОМЕР_1 , Агентство сімейного права, Королівство Данія.

Позивач вказує, що станом на дату подання позовної заяви жоден із подружжя не ініціював припинення шлюбу в судовому порядку, разом з тим, шлюб між ними було розірвано на підставі вказаного вище Свідоцтва.

ОСОБА_1 зазначає, що оскільки чинним законодавством передбачено, що розірвання шлюбу, яке має неповнолітніх дітей, відбувається у судовому порядку, є підстави вважати, що Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЦМУ МЮ (м. Київ) Свідоцтво було прирівняне до рішення суду. Однак на сьогодні відсутня будь-яка інформація щодо застосування до Свідоцтва процедури визнання його, як рішення іноземного суду, як того вимагає цивільне процесуальне законодавство України.

Враховуючи наведене, позивач вважає, що є підстави вважати, що при внесенні актового запису цивільного стану про розірвання шлюбу подружжя ОСОБА_1 відповідачем порушено чинне законодавство, тому просила суд анулювати актовий запис про розірвання шлюбу між громадянами ОСОБА_1 і ОСОБА_1 , укладеним 27 липня 2002 року та зареєстрованим Черкаським міським відділом реєстрації актів громадянського стану.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у вказаній справі.

Ухвала суду обґрунтована тим, що ОСОБА_1 як на підставу позову вказує, що при вчиненні актового запису про розірвання шлюбу відповідачем - Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було порушено чинне законодавство, а тому предметом спору у даній справі є рішення (дії) відповідача, а не наявність у позивача особистого немайнового права.

Суд вказав, що між сторонами виник спір публічно-правового характеру, а саме щодо прийнятого відповідачем рішення під час здійснення владних управлінських функцій, тому позовна заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а є предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Глазунов Ігор Юрійович подав апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2021 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У апеляційній скарзі вказує, що 15 січня 2021 року представником позивачки вже подавався до Київського окружного адміністративного суду адміністративний позов до Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) із тими ж вимогами і з тих же підстав.

Однак ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2021 року, у відкритті провадження в адміністративній справі було відмовлено, оскільки спір не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Черкаський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав відзив на апеляційну скаргу та просить в задоволенні позовних вимог щодо анулювання актового запису про розірвання шлюбу відмовити.

У відзиві вказує, що актовий запис про розірвання шлюбу, складений компетентним органом іноземної держави, а тому Черкаський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не уповноважений анульовувати такий актовий запис.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи учасники справи в судове засідання не з`явились, що відповідно до статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надіслав клопотання про перенесення розгляду справи, у зв`язку з тим, що 29 червня 2021 року є вихідним днем для працівників відділу.

З урахуванням строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, визначених статтею 371 ЦПК України, а також наявності у матеріалах справи відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи без участі представника Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вказана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Наведений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Статтею 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Статтею 4 КАС України визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

У справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Вказану правову позицію викладено, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 425/2737/17, від 23 січня 2019 року у справі № 807/45/17 .

У позовній заяві позивачка вказує, що є підстави вважати, що при внесенні актового запису цивільного стану про розірвання шлюбу подружжя ОСОБА_1 відповідачем було порушено чинне законодавство.

Позивач вважає, що відповідач вніс актовий запис про розірвання шлюбу на підставі документа, який не є належним для вчинення таких дій, оскільки він не є рішенням суду як того вимагає чинне законодавство.

Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (ч. 1, 2, 3 ст. 49 ЦК України).

Аналогічні за змістом приписи закріплені у ст. 2 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон № 2398-VI).

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (ч. 1 ст. 9 Закону № 2398-VI), тобто дій/подій, що впливають на набуття ,зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків.

Порядок анулювання актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила).

Пунктом 1.4. Порядку передбачено, що анулювання актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його складання на підставі рішення суду, а у випадках, передбачених статтею 39 Сімейного кодексу України, - висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичного представництва або консульської установи України.

Із матеріалів позовної заяви не вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду за захистом особистого немайнового права, а лише вважає, що відповідачем було порушено порядок внесення актового запису про розірвання шлюбу у зв`язку із вчиненням вказаних дій на підставі Свідоцтва про розірвання шлюбу, а не рішення суду. Позивач не надає доказів та не вказує на те, що Свідоцтво про розірвання шлюбу від 04 лютого 2020 року, справа № 2019-113772 Агентства сімейного права Королівства Данія, є недійсним чи скасованим, тому актовий запис про розірвання шлюбу внесено безпідставно у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що між сторонами виник спір публічно-правового характеру, тому позовна заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2021 року, було відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) із тими ж вимогами і з тих же підстав, оскільки спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, не є підставою для скасування законної та обґрунтованої ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2021 року у справі, що переглядається.

Так, у адміністративній справі ОСОБА_1 ставила вимоги про визнання протиправним та анулювання актового запису про розірвання шлюбу, не заявляючи позовну вимогу про визнання дій відповідача неправомірними, тому суд відмовив у відкритті провадження у справі у порядку адміністративного судочинства.

У справі, що переглядається, позовними вимогами ОСОБА_1 є лише анулювання актового запису про шлюб.

Отже вказані позови не можуть вважатись тотожними, як вказує у апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 .

Інших підстав для скасування ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2021 року в апеляційній скарзі не наведено.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції постановлено обґрунтовану ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки позовна заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, яка зміні чи скасуванню не підлягає.

Пунктом 1 частини 1 статті 186 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Глазунова Ігоря Юрійовича слід залишити без задоволення, а ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2021 року - залишити без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Глазунова Ігоря Юрійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді