Справа № 464/2174/21
пр.№ 2/464/998/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2021 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

за участі: секретаря судового засідання Цуняк А.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину,

встановив:

Позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_6 про стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 38329,50 грн. Позов обґрунтовано тим, що відповідач ОСОБА_6 , шлюб з яким розірвано 28.01.2021, є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачем ОСОБА_1 . Судовим наказом Сихівського районного суду м. Львова від 26.10.2020 вирішено стягувати з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_6 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.10.2020 і до досягнення дітьми повноліття. ОСОБА_8 з дитинства страждає на захворювання «Двобічна хронічна сенсоневральна приглухуватість ІІ-ІІІ ступеня», що підтверджується медичним висновками та лікуючим лікарем під час чергового огляду встановлено значне погіршення слуху, що породжувало розсіяність сина та спричиняло йому часті головні болі. З метою покращення слуху дитини та його самопочуття, за рекомендацією лікаря придбала для сина слухові апарати, вартістю 75900 грн., комісія банку становила 759 грн. Оскільки відповідач є працездатною особою, жодної участі у додаткових витратах на лікування дитини не брав та не бере, а відтак просить суд стягнути з відповідача грошові кошти на відшкодування понесених нею додаткових витрат на дитину.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні надали пояснення, аналогічні змісту позовної заяви та відповіді на відзив (а.с. 103-106). Серед іншого зазначили, що не заслуговують на увагу твердження відповідача про надання ним матеріальної допомоги матері, оскільки остання проживає з його рідною сестрою, отримує пенсію за віком, а відповідач матеріально її не утримує та не є її опікуном. Останній є співвласником квартири АДРЕСА_1 , документального підтвердження оренди житла не надав, як і підтвердження розміру витрат на власні потреби. Висловлені відповідачем сумніви щодо слухопротезування їх сина свідчать про те, що він, як батько, не знає та не цікавиться проблемами здоров`я дитини. Як випливає із поданого відповідачем переліку слухових апаратів та їх вартість, вартість слухового апарату складає понад 59000 грн. за один навушник, в той час як дитині необхідно два, тому позивачем сплачено нижчу вартість. Зручність придбаного дитині слухового апарату полягає в тому, що вушну раковину такого в процесі дорослішання дитини можна змінити та при цьому немає необхідності змінювати слуховий апарат. У видатковій накладній про придбання слухового апарату допущено помилку в ініціалах платника. Зазначили, що з 2019 року відповідач припинив матеріально утримувати сім`ю, забезпечувати дітей, відтак 12.10.2020 позивач звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей. Відповідачу було відомо про необхідність забезпечити дитину слуховим апаратом, оскільки зволікати з слухопротезуванням сина і надалі не можна було. Позивач змушена була відкрити кредитну лінію в банку, а частину коштів взяла в батьків та сестри. Твердження відповідача про високу заробітну плату позивача спростовується довідкою про її щомісячний дохід. Просили суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив (а.с. 75-84, 140-143). Зазначили, що на час слухопротезування сина шлюб між сторонами розірваний не був, а відтак у позивача був обов`язок погодити це питання з відповідачем. З незрозумілих причин питання щодо стягнення таких додаткових витрат виникло лише через пів року після проведення слухопротезування. Вважають, що жодних доказів щодо наявності спору з цього приводу позивач суду не надала, відтак судом безпідставно відкрито провадження у справі. Колишня дружина всупереч ст. 153 СК України вживає усі заходи, щоб позбавити відповідача можливості спілкуватись з дітьми, останній тривалий час не має можливості визначити їх дійсні потреби, взяти участь у їх вихованні. Більше року позивач відмовляється спілкуватись із відповідачем, а тому відсутня можливість реалізації положення ст. 160 СК України щодо згоди батьків стосовно місця проживання дітей. Відповідач ніколи не ухилявся і не відмовлявся від участі в матеріальному забезпечення дітей та їх вихованні. Протягом подружнього життя він постійно працював з метою накопичення коштів для придбання власної квартири і утримання сім`ї. У грудні 2014 року за спільно накопичені кошти, в тому числі і 200 тис. гривень, які були зняті з депозитного рахунку, сторони придбали квартиру на АДРЕСА_2 . Зароблені ним кошти вкладались також і в ремонт квартири АДРЕСА_3 . Однак, після розірвання шлюбу відповідач залишився без квартири та заощаджень. У зв`язку з наведеним, у нього існують підстави не довіряти колишній дружині, в тому числі щодо необхідності протезування слуху їх сина. Вважає, що була можливість придбати дешевші слухові апарати. Також зазначили, що у видатковій накладній про проведення слухопротезування платником і одержувачем апарату зазначено невідому особу « ОСОБА_9 », а відтак невідомо чи син дійсно протезований вказаним в накладній слуховим апаратом, оскільки дружина не допускає відповідача до спілкування з дітьми. Через дії позивача втратив право на житло, несе витрати на проживання в найманій квартирі, сплачує аліменти, допомагає літній матері, в той час як позивач отримує більший дохід. Просили суд у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що позивач та відповідач є батькамиОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

Шлюб, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 10.02.1996, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №132, розірвано судом 28.01.2021. Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_6 змінено на дошлюбне « ОСОБА_10 » (а.с. 8-12).

Відповідно до копії паспорта громадянина України позивачем змінено прізвище на « ОСОБА_10 » (а.с. 35).

Згідно з довідкою ТОВ «Родинна ковбаска» від 11.05.2021, ОСОБА_3 працює на посаді механіка з випуску транспортних засобів, розмір його заробітної плати за період з листопада 2020 року до 30.04.2021 року складає 43 600 грн. (а.с. 85).

Відповідно до довідки ПП «Місто Лев 2021» від 30.04.2021 №3 ОСОБА_1 займає посаду бухгалтера, її дохід за період з 01.01.2020 до 31.12.2020 становить 59 728,01 грн. (а.с. 129).

Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

До особливих обставин, викладених у ст. 185 Сімейного кодексу України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Згідно з консультаційним висновком спеціаліста КНП ЛОР «Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр» від 05.02.2021 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено діагноз: «Двобічна хронічна сенсоневральна приглухуватість ІІ-ІІІ ступеня» (а.с. 14).

Відповідно до видаткової накладної №04/11/2020 від 04.11.2020 вартість слухового апарата «Opn Play 2 miniRITE» в кількості 2 штуки, в тому числі медичні послуги (2140 грн.), становить 70620 грн., speaker unit лівий та правий вартістю по 2640 грн., загальна вартість витрат 75900 грн. (а.с. 16, 108-109).

Необхідність придбання слухового апарату з відповідними характеристиками обґрунтована консультаційним висновком спеціаліста КНП ЛОР «Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр» від 05.02.2021 (а.с. 127).

На придбання вищевказаного слухового апарату та отримання інших супутніх послуг відповідно до вищевказаної видаткової накладної позивачем понесено витрати у розмірі 75900 грн., що підтверджується квитанцією №15 від 04.11.2020 (а.с. 17).

Крім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача кошти у розмірі 759 грн., що є комісією банку (а.с. 17), однак такі витрати законом не віднесено до додаткових витрат на дитину.

У видатковій накладній №04/11/2020 від 04.11.2020 (а.с. 16) наявна помилка щодо зазначення ініціалів платника та одержувача як « ОСОБА_9 », однак судом встановлено, що такий документ стосувався саме придбання позивачем ОСОБА_11 слухового апарату дитині ОСОБА_8 .

В свою чергу, відповідачем не доведено, що придбаний слуховий апарат не відповідає потребам дитини, а також те, що вартість такого є необґрунтованою.

Покликання відповідача на розмір його заробітної плати, який при цьому не є меншим за розмір заробітної плати позивача, наявність на його утриманні матері тощо не є визначальними при вирішенні цього спору, оскільки Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах на дітей зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким проживає дитина.

Доводи відповідача та його представника, які пов`язані з можливим існуванням спору щодо поділу майна колишнього подружжя, не мають відношення до позову про стягнення додаткових витрат на дитину. Клопотання про повернення позовної заяви судом розглянуто, про що також зазначено в ухвалі від 14.05.2021.

З урахуванням наведеного, понесені додаткові витрати позивача ОСОБА_1 на дитину ОСОБА_8 складають 75900 грн., а тому з відповідача ОСОБА_3 необхідно стягнути половину таких витрат, а саме 37950грн.

Окрім цього, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволеної позовної вимоги у розмірі 898, 92 грн., судовий збір в іншій частині, у зв`язку зі звільненням позивача від сплати такого, необхідно компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. 185 Сімейного кодексу України, статтями 2, 81,141, 264, 263 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_4 ) понесені додаткові витрати на дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 37 950 (тридцять сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ) на користь держави судовий збір у розмірі 898 (вісімсот дев`яносто вісім) гривень 92 (дев`яносто дві) копійки, судовий збір в іншій частині компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18.06.2021.

Головуючий Дулебко Н.І.