Справа № 352/1566/21
Провадження № 2/352/841/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

розглянувши у відкритому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тисменицької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на будинковолодіння у порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

Позивачка 04.08.2021 р. звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння у порядку спадкування за законом.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її свекор ОСОБА_2 , який за життя 22.10.2013 р. склав заповіт, посвідчений секретарем Вільшаницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, згідно якого все належне йому на день смерті майно заповів ОСОБА_3 - чоловікові позивачки. Після смерті батька її чоловік ОСОБА_3 прийняв спадщину згідно вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак, не оформив своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки ОСОБА_3 . Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на успадковане ним після смерті батька будинковолодіння АДРЕСА_1 , вартість якого на даний час становить 286285 грн. Вона прийняла спадщину після смерті чоловіка у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом з померлим, хоча не зареєстрована у спадковому будинковолодінні. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно вона позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, що підтверджується постановою державного нотаріуса Тисменицької районної державної нотаріальної контори від 02.06.2021 р. про відмову у вчинені нотаріальної дії. Просила визнати за нею право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за законом після померлого чоловіка.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, просила проводити розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача Тисменицької міської ради Івано-Франківської області у судове засідання не з`явився, відповідач у поданому суду відзиві від 23.09.2021 р. просив справу розглянути у відсутності свого представника; посилався на те, що позивачка не надала доказів належного прийняття спадщини шляхом подання відповідної заяви нотаріусу, тому для повного та всебічного встановлення обставин у справі слід витребувати у нотаріуса спадкові справи після смерті свекра та чоловіка позивачки.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що свекор позивачки ОСОБА_2 був власником будинковолодіння АДРЕСА_1 , 1962 року побудови, вартість якого на даний час складає 286285 грн.

Право власності ОСОБА_2 на вказане будинковолодіння підтверджується відповідним записом у погосподарській книзі Вільшаницької сільської ради.Однак, належний правовстановлюючий документ відсутній, реєстрація права власності не проводилась.

Вказані обставини підтверджуються довідкою виконкому Вільшаницької сільської ради (а.с.13), технічним паспортом на будинковолодіння, копія якого міститься на а.с.9-11.

Статею 100 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) визначалося, що в особистій власності громадян може бути, зокрема, і житловий будинок. При цьому глава десята цього кодексу не пов`язувала наявність такого права з його обов`язковою державною реєстрацією.

Відповідно до п.4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 р., реєстрації підлягали всі будинки та домоволодіння, які належали громадянам на праві особистої власності та були розташовані в межах міст і селищ міського типу.

Жодною інструкцією не встановлювався обов`язок щодо реєстрації будинків та домоволодінь, розташованих у сільських населених пунктах.

Закон України «Про власність» від 07.02.1991 р. також не передбачав обов`язкової державної реєстрації права власності.

За загальним правилом закони та інші нормативні акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено у ч.1 ст.58 Конституції України та ст.5 ЦК України, згідно якої дію акту цивільного законодавства в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності. До події або факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, ОСОБА_2 вважався власником вказаного нерухомого майна, і це право презюмується.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.6) відкрилась спадщина на належне йому будинковолодіння, яку прийняв єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим 22.10.2013 р. секретарем Вільшаницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, яким був син померлого ОСОБА_3 - чоловік позивачки, у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.12-13). Однак, ОСОБА_3 не оформив своїх спадкових прав, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 відсутня, що підтверджується інформацією державного нотаріуса Тисменицької районної державної нотаріальної контори (а.с.36).

Після смерті чоловіка позивачки ОСОБА_3 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8), відкрилась спадщина на належне йому у порядку спадкування за заповітом після смерті батька будинковолодіння АДРЕСА_1 . Спадщину прийняла позивачка як єдиний спадкоємець за законом першої черги у порядку ч.1 ст.1269 ЦК України шляхом подання заяви про прийняття спадщини від 25.02.2021 р. до Тисменицької районної державної нотаріальної контори (а.с.37).

Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Відповідно до вимог ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).

До першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, який прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від спадщини.

Як передбачено ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, судом встановлено, що позивачка успадкувала спірне будинковолодіння після померлого чоловіка.

З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння позбавляє позивачку можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальному порядку, за нею слід визнати право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за законом після померлого чоловіка.

На підставі наведеного, відповідно до ст.58 Конституції України, ст. 5, 1216, 1218, 1220, 1223, 1233, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Тисменицької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на будинковолодіння у порядку спадкування за законом задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 (на даний час с. Вільшаниця Тисменицької ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області) вартістю 286285 грн. у порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Тисменицька міська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, м. Тисмениця, вул. Галицька, 15, Тисменицької ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області, .

Повне судове рішення складено 20.12.2021 р.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ