Провадження № 2/727/220/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді - Яреми Л.В.
при секретарі - Філатовій К.А.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні в залі суду м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3 , про усунення перешкод в користуванні власністю, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якій просить усунути їй перешкоди у користуванні належною їй часткою квартири АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 та звільнення квартири від його особистих речей.
Посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 жовтня 2019 року вона є власником 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , яка складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 26.33 кв.м., в тому числі житловою площею 17,90 кв.м. Дана квартира належала її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначає, що після оформлення спадкових документів, вона зареєструвала своє місце проживання в квартирі, однак не має доступу до своєї нерухомості, оскільки відповідач, який є знайомим її покійної матері, змінив замок на вхідних дверях, час від часу без реєстрації проживає в квартирі та зберігає свої особисті речі, не дозволяє зайти в квартиру, мотивує це тим, що проживав із покійною матір`ю і як чоловік претендує на 1/2 частки квартири.
Вважає, що відповідач жодного відношення до квартири не має та не може мати, оскільки квартира придбана за приватні кошти її матері, а відповідач перебував у зареєстрованому шлюбі із іншою жінкою.
Тому просить усунути перешкоди у користуванні належною їй часткою квартири АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 та звільнення вказаної квартири від його особистих речей.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 січня 2020 року відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 лютого 2020 року залучено до участі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3 .
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 серпня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 26 серпня 2020 року.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 грудня 2020 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням за позовом № 727/7437/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Савчук В.Г. про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 березня 2021 року поновлено провадження по даній справі.
Представник позивачки та третьої особи - адвокат Якобишена Т.Д. в судове засідання не з`явилась, від неї надійшла заява в якій вона просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно, належним чином судовою повісткою за зареєстрованою адресою проживання, про поважність причин неявки суд не повідомив. У відповідності до ч.8 п.п.3, 4 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, суд вважає за можливе у відповідності до вимог ст.ст.128, 223 ЦПК України, розглянути справу у відсутність відповідача.
Статтею 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч.3 п.п.1, 2 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення та позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що квартири АДРЕСА_1 , яка складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 26.33 кв.м., в тому числі житловою площею 17,90 кв.м. на праві приватної власності належала покійній ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26 вересня 2016 року.
Спадкоємцями ОСОБА_4 є її доньки: ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_3 (третя особа).
Після відкриття спадщини відповідач ОСОБА_2 змінив замки на вхідних дверях до квартири, час від часу проживає в ній та зберігає свої особисті речі, не впускає позивачку до квартири, що підтверджується її зверненнями до Шевченківського ВП ЧВП ГУ НП в Чернівецькій області ( а.с.16, 32-33).
Також встановлено, що 09.10.2019 року ОСОБА_1 успадкувала Ѕ частку вищевказаної квартири, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 11-12).
11.10.2019 року ОСОБА_1 зареєструвала своє місце проживання у вказаній квартирі, що підтверджується відповідною відміткою в паспорті. (а.с. 10).
29.10.2019 року ОСОБА_1 зверталась до Шевченківського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області з приводу того, що просить прийняти міри відносно малознайомого гр. ОСОБА_2 , який без реєстрації проживає в квартирі її покійної матері та не впускає заявницю до квартири, яка належить їй. Працівникам поліції опитати ОСОБА_2 не представилось можливим, перевірку по даному факту припинено. (а.с. 32-33).
Також встановлено, ОСОБА_2 звертався до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (Справа №727/6117/19). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 серпня 2019 року заяву ОСОБА_5 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Савчук Віталіна Георгіївна про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу залишено без розгляду. (а.с.13).
Крім цього, ОСОБА_2 звертався до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Савчук Віталіна Георгіївна про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02.02.2021 року позов ОСОБА_2 залишено без розгляду. (а.с. 137).
З копії паспорту вбачається, що з 1978 року по даний час відповідач перебуває в шлюбі з ОСОБА_6 , також ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_2 . (а.с. 80).
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
У відповідності до положень статті 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права.
Тлумачення наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження майном, що перебуває у приватній власності, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі звернутися до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення (негаторний позов).
Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
У пункті 36 рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Прокопович проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що концепція «житла» за змістом статті 8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. «Житло» - це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. Тому чи є місце конкретного проживання «житлом», що спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме - від наявності достатніх триваючих зав`язків з конкретним місцем проживання (рішення Європейського суду з прав людини по справі «Баклі проти Сполученого Королівства» від 11 січня 1995 року, пункт 63).
Виселення особи з житла без надання іншого житлового приміщення можливе за умов, що таке втручання у право особи на повагу до житла передбачене законом, переслідує легітимну мету, визначену у пункті 2 статті 8 Конвенції, та є необхідним у демократичному суспільстві. Відповідність останньому критерію визначається з урахуванням того, чи існує нагальна суспільна необхідність для застосування такого обмеження права на повагу до житла та чи буде втручання у це право пропорційним переслідуваній легітимній меті.
Навіть якщо законне право на зайняття житлового приміщення припинене, особа вправі мати можливість, щоб її виселення було оцінене судом на предмет пропорційності у світлі відповідних принципів статті 8 Конвенції.
Судом з`ясовано, що відповідач ОСОБА_2 не є спадкоємцем ОСОБА_4 , членом сім`ї спадкодавця чи спадкоємців ОСОБА_1 , ОСОБА_3 не являється, спільним побутом із ними не пов`язаний, з 1978 року по теперішній час перебуває в шлюбі з ОСОБА_6 , має зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_2 . При цьому, ОСОБА_2 змінив замки на вхідних дверях до квартири АДРЕСА_1 , час від часу проживає в ній та зберігає свої особисті речі.
Таким чином, позивач ОСОБА_1 через дії відповідача ОСОБА_2 користуватись та розпоряджатись належним їй майном не може, тому слід усунути їй перешкоди у користуванні належною їй часткою квартири шляхом виселення відповідача та звільнення квартири від його особистих речей.
Виселення ОСОБА_2 із квартири АДРЕСА_1 не є надмірним втручанням у право на житло та право на повагу до приватного життя у розумінні статті 8 Конвенції, оскільки відповідає принципу пропорційності, з огляду на те, що виселення відповідача переслідує легітимну мету, зазначену у частині другій статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а саме захист права власності на квартиру спадкоємиці ОСОБА_1 , яка понад півтора роки не може користуватися та розпоряджатися нею через неправомірні дії відповідача.
На підставі викладеного, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15,16, 316, 317, 319, 321, 383, 391 керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 18, 76-80, 81, 89, 95, 141, 259, 263-265, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перешкоди у користуванні належною їй часткою квартири АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з квартири АДРЕСА_1 та звільнення квартири від його особистих речей.
Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 768 гривень 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_4 )

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення виготовлено 10 червня 2021 року.

Суддя Л.В.Ярема