Справа № 503/825/21
Провадження № 2/503/390/21
УХВАЛА

01 липня 2021 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., дослідивши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за борговою розпискою,

встановив:

В провадженні Кодимського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа за вище вказаним позовом.

До суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 3,6109 га з кадастровим номером :01:001:0516, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса: Одеська область, Кодимський район, Тимківська сільська рада, яка на праві приватної власності належить відповідачу ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зобов`язання, стягнення боргу за яким є предметом позову позивача, становить 3000 доларів США, що на момент його укладення за домовленістю сторін дорівнювало 90000 грн., ціна заявленого позивачем позову становить 150750 грн.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» від 11 грудня 2003 року № 1378-IV та листа Державного казначейства України від 06.04.2010 року № 15-10/761-5962 передбачено нормативну та експертну грошову оцінку земельних ділянок. При цьому, ч.3 ст. 23 зазначеного Закону передбачає, що витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.

Відповідно до вимог п.4 і 7 ч.1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити обґрунтування необхідності застосування заявленого заходу забезпечення позову і відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до абзацу першого пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до абзаців другого і третього пункту 4 наведеної вище постанови Пленуму, при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Однак, позивачем до своєї заяви про вжиття заходів забезпечення позову не додано доказів грошової оцінки земельної ділянки на яку просить накласти арешт, що позбавляє суд можливості при розгляді заяви дійти висновків про обґрунтованість або необґрунтованість співмірності вжиття заходу заявленого позивачем.

При цьому, заява не містить обґрунтування необхідності застосування заявленого заходу забезпечення позову з урахуванням тієї обставини, щодана земельна ділянка, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.06.2021 року № 263689216, відповідачем, який є власником земельної ділянки, з ТОВ «ПОДІЛЬСЬКЕ-ЗЕРНО» 05.03.2018 року оформлено договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису). Зокрема обґрунтування того чи вплине даний захід

Відповідно до ч.10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Ураховуючи зазначене вище суд вважає, що подана заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України у зв`язку з чим підлягає поверненню.

Керуючись ст. 151, 153, 258-260 ЦПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що останній не позбавлений права повторного звернення до суду з заявою про забезпечення позову, після усунення обставин, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Д.В. Вороненко