УХВАЛА

17 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 362/2905/20

провадження № 61-19618ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,

Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» на постанову Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності правочину та стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (далі - ТОВ «Порше Лізинг Україна») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності правочину та стягнення грошових коштів.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що між сторонами укладено договір про фінансовий лізинг, нікчемність якого встановлено рішенням суду, тому просив застосувати передбачені цивільним законом наслідки недійсності правочину та стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 875 037,69 грн.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Порше Лізинг Україна» задоволено частково.Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

05 грудня 2021 року ТОВ «Порше Лізинг Україна», засобами поштового зв`язку, звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені пунктами 1,4 частини другої статті 389 ЦПК України.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження постанови Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року заявник вказує на застосування в оскаржуваному судовому рішенні норм (статей 216, 1212 ЦК України) права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 686/17959/16-ц, від 25 вересня 2019 року у справі № 750/11600/16-ц (провадження № 61-34771св18), від 16 березня 2020 року у справі № 755/14119/16-ц (провадження № 61-849св18), від 20 травня 2020 року у справі № 243/993/17 (провадження № 61-44289св18), від 04 червня 2020 року у справі № 290/815/17 (провадження № 61-42543св18), від 10 жовтня 2018 року у справі № 755/14931/16-ц, відповідно до яких належним способом захисту лізингодавцем своїх прав внаслідок нікчемності договору фінансового лізингу є звернення до суду з відповідним позовом щодо покладення на лізингоодержувача обов`язку по сплаті коштів за користування предметом лізингу (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК).

Також ТОВ «Порше Лізинг Україна» зазначає, що апеляційним судом порушено норми процесуального права, а саме статті 82, 89, 95 ЦПК України, тобто ухвалено рішення не на підставі повного та всебічного дослідження доказів та обставин справи (пункт 4 частини другої статті 389, пункти 1, 3 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Оскільки із змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається імовірність неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що неможливо встановити без дослідження матеріалів справи, а тому з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду даної касаційної скарги та належної перевірки її доводів, наявна необхідність відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів даної справи.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» на постанову Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року.

Витребувати з Васильківського міськрайонного суду Київської області матеріали цивільної справи № 362/2905/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності правочину та стягнення грошових коштів.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 25 січня 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук