ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/2055/18
Провадження № 22-ц/4820/541/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Гриньова А. М..,

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 676/2055/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 грудня 2020 року (суддя Вдовичинський А. В., повне судове рішення складено 14 грудня 2020 року) у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про скасування наказів та визнання недійсними свідоцтв про право власності на нерухоме майно.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У березні 2018 року ОСОБА_3 , звертаючись до суду із вказаним позовом та збільшивши позовні вимоги, зазначала, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину набула право власності на нежитлову будівлю загальною площею 335,2 кв. м, що розташована по АДРЕСА_1 . У вересні 2017 року дізналася про те, що частина земельної ділянки, яка перебуває у її користуванні для обслуговування будівлі, передана у власність іншій особі. На підставі наказів ГУ Держземагенства у Хмельницькій області № 22-2493-СГ від 10.04.2015 та № 22-2571-СГ від 15.04.2015 за ОСОБА_6 і ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельні ділянки площею по 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Кульчієвецької сільської ради за межами села Калиня, кадастровий номер відповідно :06:005:0022 і :06:005:00233, та видано свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 і СТА № 683219 від 12.05.2015. Вона позбавлена можливості використовувати належне їй на праві власності приміщення за призначенням, оскільки частина земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування, знаходиться у власності відповідачів, проїзд від будівлі до облаштованої дороги проходить через земельну ділянку ОСОБА_5 . Відповідно до висновку експерта № 633/018 від 08.05.2019 для обслуговування нежитлового приміщення з можливістю проїзду та прокладання мереж електропостачання і водовідведення необхідна земельна ділянка площею 0,1520 га.

Тому позивачка просила скасувати накази ГУ Держземагенства у Хмельницькій області від 10.04.2015 № 22-2493-СГ про затвердження проекту землеустрою і передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_7 та від 15.04.2015 № 22-2571-СГ про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_1 ; визнати недійсними свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 12.05.2015, видане ОСОБА_7 і серії НОМЕР_2 від 12.05.2015, видане ОСОБА_1 .

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 грудня 2020 року з урахуванням ухвали від 15 грудня 2020 року про виправлення описки, позов задоволено. Скасовано накази ГУ Держземагенства у Хмельницькій області від 10.04.2015 № 22-2493-СГ «Про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким надано ОСОБА_7 у власність земельну ділянку загальною площею 2,000 га (кадастровий номер :06:005:0022) та від 15.04.2015 № 22-2571-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким надано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку загальною площею 2,000 га (кадастровий номер :06:005:0023).

Визнано недійсними свідоцтва про право власності на нерухоме майно - зазначені земельні ділянки серії НОМЕР_1 від 12.05.2015, видане ОСОБА_7 , та серії НОМЕР_2 від 12.05.2015, видане ОСОБА_1 . Вирішено питання про судовий збір.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Суд, установивши порушення прав позивачки не застосував позовну давність. Він не був повідомлений про дату і час розгляду справи, не отримував копію позовної заяви. Суд закрив підготовче провадження одночасно із залученням його до участі у справі, чим обмежив процесуальні права. Уточнена позовна заява за змістом є заявою про зміну предмета і підстав позову, а тому не повинна була прийматися судом. Справа повинна розглядатися у межах первісних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_8

ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області у відзиві просить апеляційну скаргу задовольнити.

У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав.

Представник позивачки визнав її необґрунтованою у повному обсязі

Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до пунктів 2, 3 і 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (пункт 3 частини 3 статті 376 ЦПК України).

У матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд судом справи 03 грудня 2020 року.

Оскільки відповідач обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою, зазначене порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції у частині позовних вимог до ОСОБА_1 .

Установлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.06.2016 ОСОБА_3 є власником нежитлової будівлі загальною площею 335,2 кв. м, що розташована за адресою АДРЕСА_1 . Право власності позивачки зареєстровано у встановленому законом порядку (а.с. 11-13, т. 1).

Земельна ділянка, яка необхідна для обслуговування нежитлової будівлі, у встановленому законом порядку не визначалася і не передавалася у користування.

На підставі розпорядження Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області № 324/2010 від 24.03.2010 ОСОБА_7 був наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га, що знаходиться на території Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського р-ну за межами населених пунктів, з метою передачі її у власність для ведення особистого селянського господарства (а.с. 99, т. 1).

Наказом ГУ Держземагенства у Хмельницькій області від 10 квітня 2015 року № 22-2493-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_5 земельну ділянку загальною площею 2,0000 га кадастровий номер :06:005:0022 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського р-ну Хмельницької області (а.с. 45, 79, т. 1).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.05.2015 серії НОМЕР_1 , індексний номер 37401920, ОСОБА_6 є власником земельної ділянки загальною площею 2 га кадастровий номер :06:005:0022 для ведення особистого селянського господарства, адреса об`єкта Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, с/рада Кульчієвецька (а.с. 78, т. 1).

Наказом ГУ Держземагенства України у Хмельницькій області № 22-2571-СГ від 15.04.2015 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0000 га кадастровий номер :06:005:0023 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області (а.с. 174, т. 2).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.05.2015 серії НОМЕР_2 , індексний номер 37403168, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2 га кадастровий номер :06:005:0023 для ведення особистого селянського господарства, адреса об`єкта Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, с/рада Кульчієвецька (а.с. 179, т. 2).

Право власності відповідачів на земельні ділянки зареєстровано у встановленому законом порядку (а.с. 180, т. 2).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що ОСОБА_3 як власник майна, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном. При оформленні відповідачами права власності на земельні ділянки порушені права позивачки.

Проте такий висновок суду не у повній мірі відповідає обставинам справи і вимогам закону.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені (частина 2 статті 1225 ЦК України).

Згідно з частинами 1 і 2 статті 120 ЗК України у редакції, чинній на час набуття позивачкою права власності на нежитлове приміщення, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частиною 1 статті 377 ЦК України у редакції, чинній на час набуття позивачкою права власності на нежитлове приміщення, передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини 2 і пункту «г» частини 3 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Установлено, що земельна ділянка, на якій розміщене нежитлове приміщення, належне на праві власності ОСОБА_3 , і земельна ділянка, необхідна для обслуговування цього приміщення, сформована не була і не відводилася у натурі. У матеріалах справи відсутній будь-який план цієї земельної ділянки.

Представник позивачки у засіданні апеляційного суду пояснив, що суміжні землевласники ОСОБА_6 і ОСОБА_1 огородили належні їм земельні ділянки парканом. Та частина земельної ділянки, що залишилася біля нежитлової будівлі ОСОБА_3 , фактично знаходиться у її користуванні.

Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи № 633/018 від 08.05.2019 площа земельної ділянки, яка безпосередньо необхідна для обслуговування нежитлової будівлі (цегляної будівлі курятника), що розташована по АДРЕСА_1 складає 0,1057 га (Додаток № 19).

До нежитлової будівлі фактично відсутній проїзд від дороги загального користування, а також відсутні підключення до інженерних мереж (енергопостачання та водопостачання). Для можливості проїзду до цієї земельної ділянки, а також прокладання мереж енергопостачання та водопостачання, додатково необхідна земельна ділянка площею 0,1520 га. Запропонований варіант розташування земельної ділянки, необхідної для обслуговування нежитлової будівлі, а також ділянки, необхідної для проїзду та прокладання мереж водопостачання та електропостачання, розроблений з врахуванням меж суміжних земельних ділянок, фактичних проїздів та дороги загального користування, фактичної площі земельної ділянки під будівлею, виходячи з мінімально необхідного забезпечення будівлі виробничими та пожежними проїздами від дороги загального користування, а також мережами водопостачання та електропостачання.

Запропонована експертом земельна ділянка, яка необхідна для обслуговування належної позивачці нежитлової будівлі площею 0,1057 га і земельна ділянка площею 0,1520 га, необхідна для можливості проїзду, а також прокладання мереж енергопостачання та водопостачання (Додаток № 19 до висновку експертизи № 633/018), накладаються лише на земельну ділянку кадастровий номер :06:005:0022, що перебуває у власності ОСОБА_5 .

Доказів того, що ОСОБА_1 , оформивши право власності на земельну ділянку кадастровий номер :06:005:0023, чинить перешкоди у користуванні приміщенням та земельною ділянкою, на якій воно знаходиться та яка необхідна для його обслуговування, ОСОБА_3 не надала.

Згідно з частинами 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, що частина земельної ділянки, яка знаходиться у фактичному користуванні позивачки, накладається на земельну ділянку ОСОБА_1 з кадастровим номером :06:005:0023 з таких підстав.

Установлено, що земельна ділянка, необхідна для обслуговування нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , не була сформована. У фактичному користуванні ОСОБА_3 залишилася частина земельної ділянки після огородження відповідачами парканами їх земельних ділянок і ця земельна ділянка не співпадає по конфігурації із запропонованою експертом земельною ділянкою, яка необхідна для обслуговування належної позивачці будівлі площею 0,1057 га і земельною ділянкою площею 0,1520 га, необхідною для можливості проїзду (Додатки № 18 і № 19 до висновку експертизи № 633/018).

У зв`язку з наведеним заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про відсутність правових підстав для задоволення позову до ОСОБА_1 .

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про скасування наказу і визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та стягнення з ОСОБА_1 судового збору необхідно скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення про відмову у позові.

У решті рішення суду потрібно залишити без змін.

На підставі частини 1 статті 141 ЦПК України документально підтверджені витрати ОСОБА_1 по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 2305,20 грн підлягають стягненню з позивачки.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 грудня 2020 року у частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про скасування наказу і визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та стягнення з ОСОБА_1 судового збору скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення.

У позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про скасування наказу № 22-2571-СГ від 15 квітня 2015 року та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме від 12 травня 2015 року, видане ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :06:005:0023 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, відмовити.

У решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір на користь держави у сумі 1536,80 грн (одна тисяча п`ятсот тридцять шість грн 80 коп.) та на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНРКПП НОМЕР_4 ) у сумі 2305,20 грн (дві тисячі триста п`ять грн 20 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 червня 2021 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта