Дата документу 26.05.2021
Справа № 320/6975/20
Провадження № 2/937/488/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕН УКРАЇНИ

26 травня 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Іваненко О.В.,

за участю секретаря - Захарової І.І.,

за участю представника позивача - адвоката Тесля С.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного архіву Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Державного архіву Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона, ОСОБА_1 , з 01.08.2004 року працювала на посаді представника торгівельної марки у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Національні алкогольні традиції» (84601, м. Горлівка, вул. Озерянівська, б.2, код ЄДРПОУ 3294070). Вона звернулась до органів Пенсійного фонду України за призначенням пенсії. Однак, її трудова книжка не містить даних щодо роботи у ТОВ «Національні алкогольні традиції», як про прийняття на роботу так і про звільнення. Окрім того, у неї відсутні дані про нараховану їй заробітну плату за період роботи у вказаному товаристві. При цьому, Пенсійний фонд України за даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування має відомості про наявність у неї страхового стажу та відповідних обов`язкових відрахувань із заробітної плати у період роботи у TOB «Національні алкогольні традиції» з 2004р. по 2006р.

Як їй стало відомо, ухвалою Господарського суду Донецької області від 19.12.2012 по справі №5006/27/836/2012 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс TOB «Національні алкогольні традиції» та ліквідовано вказану юридичну особу. Повноваження ліквідатора виконував арбітражний керуючий ОСОБА_2 .

Як передбачено п.2.8. «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників», яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України за №110 від 17.08.2013, якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Згідно з відповіддю Державної архівної служби України від 30.01.2020 за №Ж-66/01.1-18 документи, що зберігались у сховищах Державного архіву Донецької області та інших місцевих державних архівних установах/трудових архівах області (у тому числі міста Горлівка), залишились у сховищах цих архівів та до інших архівних установ не передавались.

У зв`язку з цим, вона звернулась до Державного архіву Донецької області із заявою про поновлення її конституційних прав шляхом внесення до трудової книжки відомостей про її роботу в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Національні алкогольні традиції», тобто про трудовий стаж за період з 01.08.2004 по 19.12.2012, включно. Разом з цим, листом Державного архіву Донецької області за вих.№01-31/521 від 21.08.2020 їй відмовлено у внесенні до її трудової книжки записів про її роботу за період з 01.08.2004 по 19.12.2012. Вказана відмова мотивована тим, що оскільки до її трудової книжки не внесено неправильний або неточний запис то, як наслідок у Державного архіву Донецької області відсутні підстави для внесення будь-яких записів до неоформленої належним чином трудової книжки.

Однак, вона з цим не згодна, оскільки товариство у якому вона працювала ліквідовано, правонаступників у нього немає, ліквідатор також припинив свою діяльність, як наслідок, відомості про мій трудовий стаж повинен надати та внести до трудової книжки саме відповідний державний архів за місцем ліквідації підприємства, до якого ліквідатором здавались документи з кадрових питань, тобто Державний архів Донецької області. Таким чином, дії Державного архіву Донецької області вважає протиправними.

Тому позивач просить суд визнати протиправними дії Державного архіву Донецької області () щодо відмови їй у внесенні до трудової книжки відомостей про трудовий стаж за період з 01.08.2004 по 19.12.2012 у ТОВ «Національні алкогольні традиції» (84601, м.Горлівка, вул.Озерянівська, 6.2, ). Визнати її, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , звільненою за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України з дати ліквідації ТОВ «Національні алкогольні традиції» (84601, м.Горлівка, вул.Озерянівська, 6.2, ), тобто з 19 грудня 2012 року. Зобов`язати Державний архів Донецької області () внести до трудової книжки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , відомості про трудовий стаж за період з 01.08.2004 по 19.12.2012 у ТОВ «Національні алкогольні традиції» (84601, м.Горлівка, вул.Озерянівська, 6.2, ).

В судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.

У судове засідання представник відповідач не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відзив, згідно якого позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Згідно відзиву відповідно до ст. 2 Закону України про Національний архівний фонд та архівні установи, законодавство України про Національний архівний фонд та архівні установи базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до нього. У своїй діяльності держархів області керується Конституцією України, Законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, Правилами роботи архівних установ, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 08.04.2013 №656/5, Правилами організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 № 1000/5. Положенням про державний архів Донецької області, затвердженим розпорядженням голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 12 січня 2017 року № 20, іншими нормативно-правовими документами. Основним завданням держархіву області, як органу державної влади, є забезпечення на території області реалізації державної політики у галузі архівної справи та діловодства.

Твердження Позивачки щодо передавання ліквідатором документів з кадрових питань до держархіву області є хибним, оскільки документи з кадрових питань (особового складу) (накази, картки особових рахунків, відомості нарахування заробітної плати, особові справи) підприємств, установ, організацій, на підставі яких підтверджується трудовий стаж та заробітна плата, не підлягають зберіганню у державних архівах областей. Приймання документів з кадрових питань (особового складу); забезпечення зберігання архівних документів ліквідованих юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, які здійснювали свою діяльність (були зареєстровані) на відповідній території; видавання архівних довідок, копії документів на запити фізичних і юридичних осіб є основними завданнями трудових архівів, що створюються відповідно до Типового Положення про архівну установу сільської, селищної, міської ради, ради об`єднаної територіальної громади для централізованого тимчасового зберігання архівних документів, нагромаджених у процесі документування службових, трудових та інших правовідносин юридичних і фізичних осіб, що не належать до Національного архівного фонду, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 02.06.2014 № 864/5. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 2014 р. за № 592/25369.

Відповідно до п. 2.8. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України. Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 № 58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110, якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму Як вбачається із наданої до позовної заяви копії трудової книжки Позивачки, відсутні неправильні або неточні записи, здійснені ТОВ «Національні алкогольні традиції», тому відсутні підстави для внесення держархівом області будь-яких записів до трудової книжки.

Крім того, Позивачкою не надано доказів перебування у трудових, або цивільно-правових відносинах з ТОВ «Національні алкогольні традиції» у період 01.08.2004-19.12.2012, тому держархів області заперечує проти визнання ОСОБА_1 звільненою з 19.12.2012.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 , з 01.08.2004 року працювала на посаді представника торгівельної марки у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Національні алкогольні традиції» (84601, м. Горлівка, вул. Озерянівська, 6.2, код ЄДРПОУ 3294070), але в трудовій книжці НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_1 , відсутні будь які записи про працю у TOB «Національні алкогольні традиції» (а.с.26-30), відсутні дані про прийняття на роботу так і про звільнення, відсутні дані про нараховану заробітну плату за період роботи у вказаному товаристві.

Згідно листа Пенсійного фонду України №10832-8043/Т-03/8-2800/20 від 22.04.2020р. зазначено, що ОСОБА_1 отримуєте пенсію по інвалідності III групи, розмір якої обчислено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно статті 33 Закону пенсія по інвалідності особам з інвалідністю III групи призначається в розмірі 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 Закону. Розмір пенсії ОСОБА_1 за віком, з урахуванням якого визначається розмір пенсії по інвалідності, обчислено з урахуванням страхового стажу 29 років 3 місяці 12 днів, в тому числі період з дня встановлення інвалідності до дня досягнення пенсійного віку - 4 роки 1 місяць 16 днів. До страхового стажу до 01.01.2004р. враховано всі періоди, які підтверджено документально, з 01.01.2004 - за даними, які містяться в Реєстрі, зокрема, період з 01.08.2004 по 31.01.2006 - в TOB «Національні алкогольні традиції». При цьому записи у трудовій книжці ОСОБА_1 про роботу на зазначеному підприємстві відсутні (а.с.19-21).

Таким чином з вищевказаного судом встановлено, що ТОВ «Національні алкогольні традиції» () було сплачено страхові внески за період 01.08.2004 - 31.01.2006 включно, що підтверджує факт перебування ОСОБА_1 у трудових, або цивільно-правових відносинах з ТОВ «Національні алкогольні традиції» саме у зазначений період.

За приписами ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1.1. Інструкції про Порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи в трудову книжку при звільненні вносяться власником або уповноваженим ним органом після видачі наказу; з кожним записом, який вноситься до трудової книжки на підставі наказу про звільнення, власник зобов`язаний ознайомити працівника під розписку в особовій картці, а відповідно до пункту 4 цієї Інструкції власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення (п.п. 2.4, 2.5 Інструкції).

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу (п. 2.6 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників).

Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, в а разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму (п. 2.8 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників).

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 19.12.2012 по справі №5006/27/836/2012 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс TOB «Національні алкогольні традиції» (84601, м. Горлівка, вул.Озерянівська, 6.2, код ЄДРПОУ 3294070) та ліквідовано вказану юридичну особу. Повноваження ліквідатора виконував арбітражний керуючий ОСОБА_2 .

Згідно з відповіддю Міністерства юстиції України за вих.№29864/Т-18124/21.3 від 07.07.2020 наказом Міністерства юстиції України №46/5 від 05.01.2018 анульовано свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №612 від 09.08.2013, видане ОСОБА_2 .

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» місто Горлівка включено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень.

Позивач вважає, що відповідачем по справі є Державний архів Донецької області, оскільки згідно з відповіддю Державної архівної служби України від 30.01.2020 за №Ж-66/01.1-18 документи, що зберігались у сховищах Державного архіву Донецької області та інших місцевих державних архівних установах/трудових архівах області (у тому - числі міста Горлівка), залишились у сховищах цих архівів та до інших архівних установ не передавались (а.с.16).

З такою правовою позицією позивачки суд не погоджується, виходячи з наступного.

Аналізуючи положення Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, суд приходить до висновку, що її нормами передбачено внесення виправлень у наявні, однак неправильні чи неточні записи трудової книжки. Оскільки трудова книжка ОСОБА_1 взагалі не містить запису щодо її роботи у ТОВ «Національні алкогольні традиції», внесення відсутнього запису в трудову книжку положеннями Інструкції не передбачено.

Наведене узгоджується з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету міністрів України від 12.08.1993 № 637. Зокрема, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Дана правова позиція повністю узгоджується із висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеним у постанові від 22.05.2019 року у справі №524/8811/17 (провадження № 61-14440св18), де зазначено, що позовні вимоги щодо внесення запису в трудову книжку не підлягають задоволенню, оскільки чинним законодавством не передбачається внесення нових записів, крім виправлень. Тобто позивачкою невірно обрано спосіб захисту своїх порушених прав.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку про те, що позивачем не надано жодних доказів того, що відповідачем порушено її права, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню оскільки не доведені допустимими і належними доказами. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, не можна тлумачити як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року, SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 211, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 11, 509 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного архіву Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду О. В. Іваненко