Справа № 182/6305/20
Провадження № 2/0182/231/2021
05.07.2021 м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька-Шаховал І.О., розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Нікопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про припинення стягнення аліментів, -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про припинення стягнення аліментів.
Свої вимоги мотивує тим, що з 2011 року він перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 . Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбні відносини були припиненні з 2014 року. Після припинення шлюбних відносин ОСОБА_3 залишився проживати з матір`ю. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 24 квітня 2017 року з нього були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 750 грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожного місяця. Згідно листа Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 05 серпня 2020 року, в проваджені Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження №54006532 з примусового виконання виконавчого листа № 182/3775/16-ц, виданого 25 квітня 2017 року Нікопольським міськрайонним судом про стягнення аліментів з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 750,00 грн. щомісяця, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожного місяця. Станом на 01 серпня 2020 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Дитина ОСОБА_3 зареєстрований за місцем реєстрації матері ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, з травня 2020 року син постійно проживає з ним за адресою: АДРЕСА_2 з тієї причини, що мати стала зловживати алкоголем, неодноразово була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за невиконання обов`язків щодо виховання дітей. Тобто, починаючи з травня 2020 року, дитина знаходиться на повному його утриманні, піклується про нього, забезпечує всім необхідним. Відповідачка, на користь якої стягнуті аліменти, мешкає окремо від неповнолітнього сина, при цьому, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Крім того, вона використовує аліменти, які він сплачує, на власні потреби, а не на утримання сина. Він працює в ТОВ «Гетьман-Агро» і на даний час його заробітна плата становить 4 750 грн. 00 коп. на місяць без утримання податків та зборів. Щомісячно з нього стягуються аліменти в розмірі 1 159 грн. 00 коп. на користь ОСОБА_2 , яка використовує їх на власні потреби, а не на потреби сина. Таким чином, після утримання податків, зборів та стягнення аліментів, залишок на проживання становить 2 736 грн. 00 коп. Інших доходів він не має. Тому, на підставі викладеного, просить суд припинити стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. 00 коп., але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожного місяця.
Згідно із вимогами ч.6 ст.187 ЦПК України, суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. До суду 16 лютого 2021 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, відповідно до якої ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.32).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2021 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.33-34).
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження у справі. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідачка своїм правом на подання відзиву не скористалася. Конверт, який був направлений за адресою останнього відомого її місця проживання, повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.44-45). Крім того, відповідачка була повідомлена про розгляд справи судом на офіційному сайті «Судової влади» (а.с.35).
Представник третьої особи, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв від нього на адресу суду не надходило.
Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 24 квітня 2017 року з ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 750 грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожного місяця. Відповідно до листа Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 05 серпня 2020 року, в провадженні Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження № 54006532 з примусового виконання виконавчого листа № 182/3775/16-ц, виданого 25 квітня 2017 року Нікопольським міськрайонним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 750,00 грн. щомісяця, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожного місяця (а.с.12).
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Як вбачається з акту, складеного 22 жовтня 2020 року Шевченківською сільською радою Нікопольського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 01 травня 2020 року та по теперішній час мешкають за адресою: АДРЕСА_2 , що також підтверджується підписами членів комісії (а.с.11). Крім цього, відповідно до рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2021 року, яке позивач 03 червня 2021 року долучив до матеріалів справи, було визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 . А також стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на користь малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на ім`я одержувача законного представника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частина з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісячно з 14.08.2020 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.43).
Згідно до вимог ч.2 ст.166 та ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.
Згідно ч.2 ст.197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Відповідно до положень ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 статті 81 ЦПК України).
Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Враховуючи надані суду письмові докази, які мають істотне значення для даної справи, суддя вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини, що можуть бути підставою для звільнення його від сплати аліментів на утримання дитини, оскільки малолітній син проживає разом з ним, а також на підставі рішення суду визначено місце проживання дитини разом з батьком, а тому суддя приходить до висновку, що у відповідача припинив існувати обов`язок зі сплати аліментів на користь відповідачки, що в даному випадку дає підстави вважати, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Що стосується припинення стягнень аліментів в частині періоду, то суддя вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2021 року, яке набуло чинності 05 липня 2021 року, з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на ім`я одержувача законного представника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частина з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 серпня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття. А тому, в даному випадку, стягнення аліментів з ОСОБА_1 слід припинити з 13 серпня 2020 року, що відповідає вимогам закону.
Керуючись ст.12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 , 430 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Нікопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро), про припинення стягнення аліментів - задовольнити.
Припинити стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 750 грн. 00 коп., але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, які стягуються, відповідно до рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2017 року по справі № 182/3775/16-ц на підставі виконавчого листа № 182/3775/16-ц, виданого 25 квітня 2017 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області.
Виконавчий лист № 182/3775/16-ц, виданий 24 квітня 2017 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 750 грн. 00 коп., але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, згідно рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2017 року по справі № 182/3775/16-ц, - відкликати.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал