Справа № 489/1428/21
Провадження №2/489/1401/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання Бодюл А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа державний нотаріус Другої миколаївської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Авраменко Сергій Вікторович про визначення часток та визнання права власності в порядку спадкування за законом

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просила: визнати, що частка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві ѕ часток спільної сумісної власності з ОСОБА_2 на житловий будинок з відповідними частинами господарських та побутових будівель і споруд АДРЕСА_1 становила по 37,5 % або ОСОБА_3 38/100 часток та відповідно ОСОБА_2 37/100 часток; визнати за ОСОБА_1 право власності на 38/100 частки житлового будинку з відповідними частинами господарських та побутових будівель і споруд АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 належала на праві спільної сумісної власності ѕ частки житлового будинку з відповідними частинами господарських та побутових будівель і споруд АДРЕСА_1 на підставі Договору дарування від 05.05.1998. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на Ѕ з ѕ часток вищевказаного житлового будинку. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є вона, яка фактично прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини була зареєстрована та фактично проживала разом зі спадкодавицею та мати спадкодавці ОСОБА_5 , яка відмовилася від прийняття спадщини, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. В технічному паспорті БТІ наразі зазначено, що загальна площа об`єкту складає 121,7 кв. м., житлову площу збільшено на 34,8 кв. м.. Збільшення житлової площі відбулося за рахунок внутрішнього перепланування, без збільшення загальної площі об`єкту, що не є самовільною забудовою. 20 лютого 2020 року вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки за спадкодавицею зареєстровано право власності на спірний будинок без визначення частки в спільному майні.

Ухвалою суду від 17.05.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.05.2021, витребувано докази.

Ухвалою суду від 04.06.2021, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від представника позивача надійшла заява про слухання справи за її відсутності та відсутності позивача у справі. На позовних вимогах наполягає.

Від відповідачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення позову не заперечує, визнає позовні вимоги.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

З Договору дарування від 05.05.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Сидоренко Л.М., вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 прийняли в дар ѕ частки житлового будинку з відповідними частинами господарських та побутових будівель і споруд АДРЕСА_1 .

Згідно довідки з КП Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації від 24.05.2021 за вих. № 1237, станом на 28.12.2012, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ѕ частки на підставі Договору дарування від 05.05.1998; ОСОБА_5 ј частка на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.03.1998.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 03.06.2021, вбачається, що ОСОБА_2 належить на праві приватної спільної часткової власності ј частки житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.03.2020, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на Ѕ з ѕ частки житлового будинку з відповідними частинами господарських та побутових будівель і споруд АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідною донькою ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, сформованого 04.02.2019, вбачається, що ОСОБА_6 зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

Як вбачається з паспорта позивачки серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 08 серпня 2003 року, що підтверджується випискою з домової книги.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є її донька ОСОБА_1 та мати ОСОБА_5 .

29 листопада 2007 року ОСОБА_5 звернулася до Другої миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про відмову від спадкових справ після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Другої миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою державного нотаріуса Другої миколаївської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Авраменко С.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.02.2020, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки за спадкодавицею зареєстровано право власності на спірний будинок без визначення частки в спільному майні.

Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 1081/2007 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.41Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

За приписами ст.321ЦК України право власності є непорушним.

Визнання права та зміна правовідношення є встановленими ч.2 ст.16ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України), яке знайшло своє вираження у ст. 5 ЦК України, його норми застосовуються до цивільних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004 року.

Положеннями чинних на час виникнення цивільних відносин щодо права власності на квартиру ЦК Української РСР (1963 р.)та Закону України «Провласність» передбачалось, як і на даний час передбачається, два різновиди спільної власності, яка виникає в тих випадках, коли майно належить на праві власності не одній, а кільком особам одночасно.

Відповідно до ст. 112 ЦК Української РСР та ст. 17 Закону України «Про власність» спільна власність існує у формах спільної сумісної та спільної часткової власності, тобто такої власності, коли її учасники мають наперед визначені частки.

16.01.2003 року Верховна Рада України прийняла Цивільний кодекс України (ЦК України), у зв`язку з чим Цивільний кодекс Української РСР та Закон України «Про власність» втратили чинність з 01.01.2004 року.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зст.328 ЦК України право власності набувається на підставах,що незаборонені законом,зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У ст. 355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

У відповідності з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Зважаючи на ч. ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Крім того,ч.ч.1-2ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності,може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 належить ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_1 , тобто у процентному співвідношенні по 37,5 % за кожним, або 38/100 та 37/100 за кожним.

Позивачка просить визначити частки у спільному майні на вищевказаний житловий будинок за ОСОБА_4 -38/100 частки за ОСОБА_2 37/100 частки. Відповідачкою не заперечується такий поділ майна.

Згідно з ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В силу вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до положень частини третьої ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявляв про відмову від неї.

Частиною п`ятою статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким згідно із частиною другою статті 1220 цього Кодексу є день смерті особи.

Відповідно до частини першої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З огляду на абзац 2 пункту 2Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 тощо.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» № 20 від 22.12.1995 будинок, який є спільною сумісною чи спільною частковою власністю на вимогу учасника (учасників) цієї власності, підлягає поділу у натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можна використати як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщення квартири, якщо про це заявлено позов.

Наведена правова позиція міститься й у постанові Верховного Суду від 02.03.2020 у справі № 200/21326/16.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.

Як визначено ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази,які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

З усього вищезазначеного вбачається, що позивач не може оформити право власності на спірне майно в позасудовому порядку, а тому змушена звертатись до суду з даним позовом, щоб визнати за собою на нього право власності в порядку спадкування після смерті її матері ОСОБА_4 .

При цьому суд не бере до уваги , те що в позовній заяві при викладенні змісту позовних вимог зазначено ОСОБА_3 замість ОСОБА_8 , оскільки це вочевидь технічна помилка яка виникла під час складання позовної заяви, яка не змінює фактів та обставин встановлених судом.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа державний нотаріус Другої миколаївської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Авраменко Сергій Вікторович про визначення часток та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визначити частки у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з відповідними частинами господарських та побутових будівель і споруд АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 38/100 частки та за ОСОБА_2 37/100 частки.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 38/100 часток житлового будинку з відповідними частинами господарських та побутових будівель і споруд АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5

Суддя Н. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «13» грудня 2021 року.