Справа №701/1121/21
Провадження №2/701/486/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -Калієвського І. Д.
за участю секретаря -Байдужої Г. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача: ОСОБА_2 до Маньківської селищної ради про переведення прав забудовника в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідачапро переведення прав забудовника в порядку спадкування за заповітом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 13.12.2011 в смт. Маньківка Маньківського району Черкаської області померла ОСОБА_3 , актовий запис про смерть №122 від 13.12.2011 по відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маньківського районного управління юстиції у Черкаської області. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 . Єдиним спадкоємцем за законом після її смерті, є її рідний син ОСОБА_4 , однак ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер, про що було зроблено відповідний актовий запис про смерть №90 від 13.09.2019 по Маньківському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаської області. ОСОБА_4 , прийняв спадщину після смерті своєї матері, ОСОБА_3 , актовий запис про її смерть №122 від 13.12.2011 по відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маньківського районного управління юстиції у Черкаської області, цей факт встановлено рішенням Маньківського районного суду Черкаської області в цивільній справі №701/298/21 від 22.04.2021, яке вступило в законну силу 24.05.2021. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , за заповітом, складеним 26.05.2019, посвідченим приватним нотаріусом Маньківського районного нотаріального округу Завірюхою О.В., та зареєстрованого в реєстрі за номером 746, є ОСОБА_1 . Вказаним заповітом ОСОБА_4 , заповів ОСОБА_1 , все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом. При зверненні до Маньківської державної нотаріальної контори після вступу в законну силу рішення суду про встановлення факту прийняття спадщини, нотаріус письмово відмовила представнику позивачки у видачі свідоцтва на спадкове майно в зв`язку з тим, що нею не було пред`явлено оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок, про що винесла відповідну постанову, та порекомендувала звернутись до суду з відповідною позовною заявою.

08.12.2020 року Маньківським відділком КП ЧООБТІ було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 . Забудова земельної ділянки велась у період з 1965 по 1998 роки.

Відповідно до довідки №442 від 30.12.2020, старий житловий будинок літ. «А1», який розташований в АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 13.05.1976 року за реєстром №539 переведено під літню кухню. На новозбудований житловий будинок літ. «Б1» з надвірними будівлями та спорудами право власності не зареєстровано. 07.10.2021 року начальником відділу будівництва, архітектури, житлово - комунального господарства, комунального майна Маньківської селищної ради А. Пашніною було видано висновок №65/06-09 про відповідність забудови земельної ділянки містобудівним нормам і правилам, відповідно до якого відділ не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_1 . Згідно даних технічної інвентаризації, новий житловий будинок збудований в 1995 році, а господарські будівлі та споруди побудовані в 1998 році, а тому підлягає здачі в експлуатацію, лише після цього можливе проведення державної реєстрації речового права; свідоцтво про право власності на будинок не може бути видане в силу п. 11 ч. 2 ст. 346 ЦК України. Відповідно до ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки,будівлі,споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів,обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (ч. З). Відповідно до абз. 2 ч. З ст. 331 ЦК України, у разі необхідності, особа може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об`єкта нерухомого майна, проектно - кошторисної документації, а також документів, що містять опис об`єкта незавершеного будівництва. Можна сказати, що матеріали є об`єктом незавершеного будівництва, однак зареєструвати право власності на них як об`єкта нерухомого майна можливо лише за умови, що це майно стане предметом відповідної угоди. Виходячи зі змісту ч. 1, 2 ст. 331 ЦК України, ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об`єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. Отже, право власності на новостворене нерухоме майно виникає лише після введення його в експлуатацію та реєстрації права власності на це майно. До цього моменту нерухомого майна юридично не існує, а згідно з ч. З ст. 331 ЦК України забудовник вважається лише власником матеріалів та обладнання, які були використані в процесі такого будівництва (створення майна). Крім того, в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 містяться роз`яснення наступного змісту: «За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним. В даному випадку спадкодавець ОСОБА_3 , на законних підставах отримала земельну ділянку та дозвіл для продовження будівництва індивідуального житлового будинку і господарських будівель в 1993 році за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією документів будівельного паспорта (акт виносу в натурі земельної ділянки, схеми виносу в натурі, витягу з рішення, розпорядження Маньківської РДА, плану забудови присадибної ділянки), тобто будівництво не є самочинним, а є незавершеним за своєю правовою природою. В постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 30 січня 2013 року у справі №6-168цс-12 зроблено висновок про те, що майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право в майбутньому. Як роз`яснено в пункті 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Відповідно до п. 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності). Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів. Відповідно до п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5серпня 1992 року, подаються: 1) технічний паспортна об`єкт нерухомого майна; 2) документ,що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки. Як свідчать наявні обставини, у позивачки відсутній документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Як виявилось, позивач не може скористатись даним Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та зареєструвати право власності на даний час, оскільки не має можливості отримати відповідний документ про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта нерухомого майна, що змушує представника позивача звертатись до суду з даним позовом.

Позивач та представник позивача до суду не з`явилися, але в своїй позовній заяві просили справу розглядати в їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обємі.

Представник відповідача Маньківської селищної ради, в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обстаини та відповідні правовідносини.

13.12.2011 в смт. Маньківка Маньківського району Черкаської області померла ОСОБА_3 , актовий запис про смерть №122 від 13.12.2011 по відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маньківського районного управління юстиції у Черкаської області. (а.с.10).

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 .

Єдиним спадкоємцем за законом після її смерті, є її рідний син ОСОБА_4 , однак ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер, про що було зроблено відповідний актовий запис про смерть №90 від 13.09.2019 по Маньківському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаської області. (а.с.11).

ОСОБА_4 , прийняв спадщину після смерті своєї матері, ОСОБА_3 , актовий запис про її смерть №122 від 13.12.2011 по відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маньківського районного управління юстиції у Черкаської області, цей факт встановлено рішенням Маньківського районного суду Черкаської області в цивільній справі №701/298/21 від 22.04.2021, яке вступило в законну силу 24.05.2021 (а.с.13-17).

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , за заповітом, складеним 26.05.2019, посвідченим приватним нотаріусом Маньківського районного нотаріального округу Завірюхою О.В., та зареєстрованого в реєстрі за номером 746, є ОСОБА_1 . Вказаним заповітом ОСОБА_4 , заповів ОСОБА_1 , все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом. (а.с.9).

При зверненні до Маньківської державної нотаріальної контори після вступу в законну силу рішення суду про встановлення факту прийняття спадщини, нотаріус письмово відмовила представнику позивачки у видачі свідоцтва на спадкове майно в зв`язку з тим, що нею не було пред`явлено оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок, про що винесла відповідну постанову, та порекомендувала звернутись до суду з відповідною позовною заявою(а.с.33-34).

08.12.2020 року Маньківським відділком КП ЧООБТІ було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 . Забудова земельної ділянки велась у період з 1965 по 1998 роки. (а.с.20-27).

Відповідно до довідки №442 від 30.12.2020, старий житловий будинок літ. «А1», який розташований в АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 13.05.1976 року за реєстром №539 переведено під літню кухню. На новозбудований житловий будинок літ. «Б1» з надвірними будівлями та спорудами право власності не зареєстровано. (а.с.19).

07.10.2021 року начальником відділу будівництва, архітектури, житлово - комунального господарства, комунального майна Маньківської селищної ради А. Пашніною було видано висновок №65/06-09 про відповідність забудови земельної ділянки містобудівним нормам і правилам, відповідно до якого відділ не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_1 . (а.с.31).

Суд вирішуючи даний спір керується наступним.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Ст. 322 ЦК України зобов`язує власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно ст. 1217 цього ж кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, а за ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки,будівлі,споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів,обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (ч. З).

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 331 ЦК України, у разі необхідності, особа може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об`єкта нерухомого майна, проектно - кошторисної документації, а також документів, що містять опис об`єкта незавершеного будівництва.

Виходячи зі змісту ч. 1, 2 ст. 331 ЦК України, ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об`єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності.

Право власності на новостворене нерухоме майно виникає лише після введення його в експлуатацію та реєстрації права власності на це майно. До цього моменту нерухомого майна юридично не існує, а згідно з ч. 3 ст. 331 ЦК України забудовник вважається лише власником матеріалів та обладнання, які були використані в процесі такого будівництва (створення майна).

Згідно інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 містяться роз`яснення наступного змісту: «За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним.

В даному випадку спадкодавець ОСОБА_3 , на законних підставах отримала земельну ділянку та дозвіл для продовження будівництва індивідуального житлового будинку і господарських будівель в 1993 році за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією документів будівельного паспорта (акт виносу в натурі земельної ділянки, схеми виносу в натурі, витягу з рішення, розпорядження Маньківської РДА, плану забудови присадибної ділянки) (а.с.28,29,30), тобто будівництво не є самочинним, а є незавершеним за своєю правовою природою.

В постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 30 січня 2013 року у справі №6-168цс-12 зроблено висновок про те, що майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право в майбутньому.

Як роз`яснено в пункті 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Відповідно до п. 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності). Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

Відповідно до п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5серпня 1992 року, подаються: 1) технічний паспортна об`єкт нерухомого майна; 2) документ,що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

Як свідчать наявні обставини, у позивачки відсутній документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Позивач не може скористатись даним Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та зареєструвати право власності на даний час, оскільки не має можливості отримати відповідний документ про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта нерухомого майна.

В даному випадку, відповідно до закону спадщина належить позивачу-спадкоємцю з часу відкриття спадщини в порядку спадкування, що зобов`язує утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте відсутня можливість здійснювати ці обов`язки , тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 182, 317, 319, 322, 328, 331, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1233, 1235, 1236 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (паспорт типу Р код держави НОМЕР_1 , виданий 10.07.2017 року органом МВД 89004, громадянки Російської Федерації, яка проживає АДРЕСА_2 ), права та обов"язки забудовника на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 з правом здачі в експлуатацію та отримання на ім"я ОСОБА_1 документів, що посвідчують право власності.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя І.Д.Калієвський