Справа № 946/5064/20
Провадження № 2/946/379/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Аубекерова Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

17.08.2020 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 12.05.2021 року уточнив та просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, а саме на 15.05.2009 року та визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на: земельну ділянку площею 4,44 га, розташовану на території Каланчацької сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №478761, виданий 30.10.2001 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-04-60); земельну ділянку площею 3,80 га, розташовану на території Каланчацької сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №470769, виданий 30.10.2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-04-52).

Свої вимоги позивач мотивує тим, що письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. № 956/02-14 від 12.08.2020 року, позивачу було повідомлено про те, що не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

04.03.2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічними позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Згідно висновків про експерту грошову оцінку, вартість земельної ділянки площею 4,44 га, розташовану на території Каланчацької сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №478761) складає: 293040 грн.; вартість земельної ділянки площею 3,80 га, розташовану на території Каланчацької сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №470769, виданий 30.10.2001 року) складає: 250800 грн.; вартість квартири АДРЕСА_2 , складає: 243479 грн.

Таким чином, даний спір підсудний Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.05.2021 року зустрічний позов прийнято до свого провадження та об`єднано в одне провадження із зустрічним позовом.

Позивач за первісним позовом в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, не заперечує проти задоволення зустрічних позовних вимог.

Відповідач за первісним позовом в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за його відсутністю, наполягає на задоволенні зустрічних позовних вимог та не заперечує проти задоволення первісних позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належить, зокрема, земельна ділянка площею 4,44 га, розташована на території Каланчацької сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №478761, виданого 30.10.2001 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-04-60.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 13.05.2009 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_3 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 4,44 га, розташована на території Каланчацької сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №478761, виданого 30.10.2001 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-04-60.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_3 , відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 являються:

- мати ОСОБА_5 та батько ОСОБА_6 , що підтверджено повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №5 від 12.08.2020 року;

- дружина ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 31.10.1982 року;

- дочка ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 19.05.1990 року та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , виданим повторно 06.04.2017 року;

- син ОСОБА_1 , що підтверджено повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №8 від 12.08.2020 року.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Встановлено, що ОСОБА_2 на час відкриття спадщини проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем, тому, вважається такою, що прийняла спадщину.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини.

Згідно з правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 1 ст. 1221 ЦК України.

Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні було встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується показами допитаного в судовому засіданні як свідка ОСОБА_7 .

Тобто, ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 28.04.2020 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_4 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить:

- земельна ділянка площею 3,80 га, розташована на території Каланчацької сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №470769, виданого 30.10.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-04-52;

- квартира АДРЕСА_2 , яка належала померлій на підставі договору купівлі-продажу від 14.08.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пашичевою Г.Л. та зареєстрованого в реєстрі за №1937.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №64979399 від 01.06.2021 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 , відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 являються:

- дочка ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 19.05.1990 року та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , виданим повторно 06.04.2017 року;

- син ОСОБА_1 , що підтверджено повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №8 від 12.08.2020 року.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Встановлено, що спадкоємці у встановлений законом строк звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Між спадкоємцями була досягнута згода щодо розподілу спадкового майна на підставі угоди, яка міститься в матеріалах справи.

Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. № 956/02-14 від 12.08.2020 року, позивачу було повідомлено про те, що не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє первісні та зустрічні позовні вимоги.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1233, 1235, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_4 ) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на:

- земельну ділянку площею 4,44 га, розташовану на території Каланчацької сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №478761, виданий 30.10.2001 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-04-60);

- земельну ділянку площею 3,80 га, розташовану на території Каланчацької сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №470769, виданий 30.10.2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-04-52).

Зустрічний позов ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_4 ) в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 15.06.2021 року.

Суддя: О.Я.Присакар