Справа № 369/8272/20
Провадження № 2/369/3823/20
17.06.2021 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючої судді Дубас Т.В.,
за участю секретаря Мазурик Д.С.,
представника позивачів ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи: Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора Київської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на частину будинок в порядку спадкування за заповітом,
У липні 2020 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони є рідними братом та сестрою та є співпозивачами.Після смерті матері співпозивачів ОСОБА_6 , яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина, в тому числі і на нерухоме майно будинок АДРЕСА_1 , що належав батьку позивачів ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на випадок своєї смерті заповіту не залишив.ОСОБА_6 на випадок смерті залишила заповіт, за умовами якого все своє майно вона заповідала своїм дітям в рівних долях.
Після смерті батька ОСОБА_7 його діти ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 (син, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкова трансмісія - онук ОСОБА_4 ) та дружина ОСОБА_6 , що є спадкоємцями за законом першої черги після померлого батька - спадщину прийняли. Та за відсутності правовстановлючих документів на будинок АДРЕСА_1 , отримали відмови від нотаріуса у видачі їм свідоцтва про право на спадщину за законом у розмірі 1/10 частки житлового будинку.
Мати позивачів, ОСОБА_6 свідоцтва про право власності на житловий будинок, будівлі та споруди за життя не одержала.
Позивачі прийняли спадщину оскільки постійно проживали разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини та вчасно подали нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З огляду на зазначене, позивачі вважають, що мають право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , однак через відмову нотаріуса позбавлені можливості здійснити це в позасудовому порядку. У зв`язку з цим позивачі звернулись до суду, просили визнати за ними право власності в порядку спадкування за заповітом кожному на ј частку житлового будинку із відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований по АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді від 13.07.2020 було відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.
13.07.2020 ухвалою суду забезпечено докази шляхом витребування у Києво-Святошинської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи № 62880289 (номер у спадковому реєстрі) номер у нотаріуса 445/2019 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 та належним чином завірену копію спадкової справи № 64708896 (номер у спадковому реєстрі) номер у нотаріуса 352/2019 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .
Ухвалою суду від 19.03.2021 було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.
У судове засідання 18.03.2021 учасники процесу не з`явились. Про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі.
У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 вид. ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина, у зв`язку з чим його діти ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та внук ОСОБА_4 звернулись до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявами про прийняття спадщини.
21.08.2018 Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою Київської області розпочато спадкову справу № 445/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 .
Судом встановлено, що ОСОБА_6 , дружина померлого ОСОБА_7 , фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, так як вона постійно проживала разом з ним до дня смерті по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 17.08.2018 № 02/16-630.
Відповідно до частини 1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Частиною 2 ст. 372 ЦК України установлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
За життя подружжям ( ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ) було побудовано житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами розташований по АДРЕСА_1 який є їхньою спільною сумісною власністю. Дружина, яка пережила свого чоловіка, право власності на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності не виділяла.
Ураховуючи, що вказаний житловий будинок збудований подружжям за час шлюбу, кожному з них належить по Ѕ частці.
Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Положеннями ст.1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Виходячи з аналізу наведених норм, у випадку відсутності заповіту в першу чергу після смерті спадкодавця спадкують його майно діти, той з подружжя, який пережив його, та батьки.
Отже, після смерті ОСОБА_7 спадкоємцями за законом є дружина ОСОБА_6 , дочка ОСОБА_2 , син ОСОБА_5 , син ОСОБА_3 , онук ОСОБА_4 в порядку спадкової трансмісії після смерті свого батька ОСОБА_12 (сина ОСОБА_7 ). Тому кожен зі спадкоємців ОСОБА_7 після його смерті отримав право спадкування 1/5 частини його майна, у тому числі частини житлового будинку по АДРЕСА_1 .
ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_6 вид. виконавчим комітетом Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 19.04.2019.
ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробила заповіт, посвідчений 28.10.1997 державним нотаріусом Першої київської обласної державної нотаріальної контор, зареєстрований в реєстрі за № 6804, в якому належну їй одну другу частину житлового будинку по АДРЕСА_1 заповіла своїм чотирьом дітям в рівних частках кожному.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 1236 ЦКУ заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.
Отже, ОСОБА_6 реалізувала своє право на заповідання конкретної частини спадщини Ѕ частини вказаного будинку.
Позивачі спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняли шляхом звернення до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори, що підтверджується спадковою справою № 352/2019.
24.04.2019 державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області винесено постанову № 1183/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтв про право на спадщину позивачам на частину житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що спадкоємці не надали правовстановлюючий документ на вказаний житловий будинок.
Положеннями ст.392 ЦКУ встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Тобто, усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, входять до складу спадщини.
Частиною 1 ст.1226 ЦК України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Предметом цього спору є визнання права власності у порядку спадкування за заповітом на ј житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , належної померлому ОСОБА_7 , як титульному власнику, та ОСОБА_6 , як співвласниці майна, спільно набутого подружжям в шлюбі.
Частиною третьою статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип диспозитивності, зміст якого розкриває стаття 13 ЦПК України. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Отже розгляд справи судом відбувається тільки за зверненням особи, яке подане відповідно до ЦПК, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Інакше кажучи, право визначення предмету і підстави позову позивач реалізує самостійно, на власний розсуд, підтверджуючи порушення права необхідними доказами.
Враховуючи, що позивачі просили визнати за ними право власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті їх матері ОСОБА_6 , то суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
ОСОБА_6 належить Ѕ частка у житловому будинку, як спільна сумісна власність подружжя, та 1/10 частина вказаного будинку, після смерті чоловіка ОСОБА_7 , спадщину за законом після якого дружина прийняла, але не оформила. Отже частка житлового будинку після смерті ОСОБА_6 , що підлягає розподілу між її спадкоємцями за заповітом становить Ѕ :4 = 1/8. Оскільки спадкоємцями ОСОБА_6 є чотири особи, то кожному із спадкоємців ОСОБА_6 за заповітом належить по 1/8.
Тому частка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у житловому будинку становить по 1/8 кожному за заповітом після смерті їх матері ОСОБА_6 .
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
З огляду на вищенаведене, з урахуванням ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 13, 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 392, 1216, 1218, 1222, 1236, 1245, 1258, 1266, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 18, 19, 23, 30, 76-82, 141, 259, 263-268, 273, 351, 352, 354, 411ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи: Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора Київської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , право власності на 1/8 житлового будинку АДРЕСА_1 , що складається з наступних будівель та споруд: житловий будинок загальною площею 180,5 кв.м., житлова площа 77,2 кв.м., Опис: Житловий будинок «А», мансарда «А1», літня кухня «Б», погріб «В», сарай «Г», сарай «Д», вбиральня «Е», літній душ «Ж», сарай «З» гараж «К», сарай «М», колодязь №2, огорожа №1,3,4, каналізаційна яма №5, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 .
Визнати за ОСОБА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , право власності на 1/8 житлового будинку АДРЕСА_1 , що складається з наступних будівель та споруд: житловий будинок загальною площею 180,5 кв.м., житлова площа 77,2 кв.м., Опис: Житловий будинок «А», мансарда «А1», літня кухня «Б», погріб «В», сарай «Г», сарай «Д», вбиральня «Е», літній душ «Ж», сарай «З» гараж «К», сарай «М», колодязь №2, огорожа №1,3,4, каналізаційна яма №5, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Т.В. Дубас