Справа №: 653/1458/21
Провадження № 2/653/833/21
У Х В А Л А

іменем України

31 травня 2021 року

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Ковальчук Н.В., перевіривши виконання вимог статей 175, 177 ЦПК України у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про поділ майна, що набуто подружжям під час шлюбу,

встановила:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить:

1) поділити спільне сумісне майно колишнього подружжя ОСОБА_4 , шляхом виділення у натурі ОСОБА_1 , окремим об`єктом нерухомості Ѕ частку житлового будинку загальною площею 207, 7 кв.м, житловою площею 59,5 кв.м, та відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з можливим відступом від рівності часток, та припинити право спільної сумісної власності з ОСОБА_3 на вказаний будинок;

2) виділити у власність ОСОБА_1 авто ІВЕКО газ вантажний, трактор.

Позовну заяву належить залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

За приписами ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві, при зазначені ціни позову, ОСОБА_1 вказує, що така не визначалась. Також зазначає, що відповідач категорично відмовився надавати їй необхідні технічні та правовстановлюючі документи на житловий будинок та інше майно, що нажите ними під час шлюбу, у зв`язку з чим вона не може провести грошову оцінку майна та визначити ціну позову. ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 908 грн та просить частково звільнити її від сплати решти судового збору.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

За приписами ст. 8 Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК України, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. З урахуванням вимог статті 11 ЦПК суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону № 3674-VI, з власної ініціативи.

Тобто єдиною підставою для вчинення судом зазначених у наведених законодавчих нормах дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України покладається на заінтересовану сторону.

У свої заяві про звільнення від сплати судового збору позивачка не наводить ніяких доводів та доказів, які б надали можливість оцінити її майновий стан.

Отже, суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання позивачки про звільнення її від сплати судового збору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно з ч. 2 ст. 176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Отже враховуючи, що позивачка при поданні до суду позовної заяви не визначила ціну позову, суддя вбачає підстави для попереднього визначення розміру судового збору виходячи з ймовірної вартості спірного майна.

За змістом п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Зважаючи на ті обставини, що у вільному доступі взагалі відсутня інформація про ціни на нерухомість у с. Червоне Генічеського району Херсонської області, суддя бере до уваги, наданий позивачкою витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в якому вказано, що загальна вартість нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , становить 566824 грн.

Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 176 ЦПК України, суддя попередньо визначає розмір судового збору в сумі 2834,12? грн (566824 * Ѕ * 0,01) з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Позовні вимоги про виділення у власність ОСОБА_1 авто ІВЕКО газ вантажний та трактора суддя при попередньому визначені ціни позову не враховує, оскільки без жодних індивідуалізуючих ознак такого майна його середню вартість визначити неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України,

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про поділ майна, що набуто подружжям під час шлюбу залишити без руху.

Встановити позивачці строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, а саме надання суду документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 2834,12 грн або зазначення підстав звільнення від сплати судового збору відповідно до закону та надання документів, що підтверджують такі підстави.

У разі невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Генічеського районного суду Н. В. Ковальчук