Номер провадження: 22-ц/813/1348/21
Головуючий у першій інстанції Науменко А.В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

за участю секретаря Сіваченко Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 липня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ситнікова Юлія Дмитрівна про визнання кредитного договору, договору поруки та договору іпотеки недійсними,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи ОСОБА_2 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ситнікова Юлія Дмитрівна про визнання кредитного договору, договору поруки та договору іпотеки недійсними.

Позивач обґрунтовує позов тим, що договір про надання споживчого кредиту № , договір поруки № 210299, договір іпотеки є недійсним у зв`язку з порушенням стонами порядку їх виконання. Наполягає на тому, що кошти за договором про надання споживчого кредиту № ОСОБА_2 не отримувала, а підпис на заяві про видачу готівки від 11.06.2008 року виконаний іншою особою, що підтверджується висновком почеркознавчого дослідження за №0110 від 01 вересня 2016 року.

Позиція відповідача у суді першої інстанції.

Відповідач проти позову заперечує. Вказує, що правомірність кредитної угоди вже було предметом судового розгляду, за результатом якого судом постановлено рішення про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором № 0. Крім того, відповідач посилається, що під час розгляду справи про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором № 0 було встановлено, що ОСОБА_2 дійсно отримала кредитні кошти на відповідний рахунок. Також відповідач ставить під сумнів висновок почеркознавчого дослідження за №0110 від 01 вересня 2016 року, та акцентує увагу суду на тому, що факт підпису на заяві про видачу готівки не має значення по справі виходячи з умов кредитного договору. Крім того, відповідач вбачає пропуск позивачем строків позовної давності.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 липня 2020 року У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», треті особи ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ситнікова Ю.Д. про визнання кредитного договору, договору поруки та договору іпотеки недійсними відмовлено.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено матеріали справи, а саме не звернено увагу, що ухвала суду про забезпечення доказів (витребування оригіналу кредитної справи) не була виконана.

Короткий зміст відзиву АТ «Укрсиббанк» на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу вказано на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Сповіщення сторін.

У судове засідання, призначене на 09 червня 2021 року, сторони у справі не з`явились, були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.

07 червня 2021 року до Одеського апеляційного суду від АТ «Укрссиббанк» надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

09 червня 2021 року безпосередньо до канцелярії суду адвокатом Лічманом В.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла заява про відкладення розгляду справи, яка вмотивована тим, що адвокат Лічман В.Л. не може прийняти участь у судовому засіданні через зайнятість у невідкладних слідчих діях за межами міста Одеси.

Розглянувши вказану заяву, судова колегія дійшла до висновку про відмову у її задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.

Поважність причин відкладення судом апеляційної інстанції не встановлена, заявники реалізували своє право на викладення відповідних аргументів та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), судова колегія дійшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутністю сторін у справі.

Крім того, судом апеляційної інстанції у межах апеляційного провадження не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то підстав для розгляду справи з обов`язковою участю сторін суд апеляційної інстанції не знаходить.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що адвокатом Лічманом В.Л. не надано жодного належного доказу того, що він приймає участь у невідкладних слідчих діях за межами міста Одеси.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Згідно із ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Головуючий суддя Громік Р.Д. перебував у відпустці з 22 червня по 02 липня 2021 року, що підтверджується довідкою відділу кадрової роботи та управління персоналом; суддя-учасник колегії Драгомерецький М.М. перебував у відпустці з 22 червня по 02 липня 2021 року, що підтверджується довідкою відділу кадрової роботи та управління персоналом.

Повне судове рішення виготовлено 05 липня 2021 року, про що зазначено у вступній частині постанови Одеського апеляційного суду.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 11 червня 2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту №.

11 червня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 210299 та іпотечний договір (а.с. 56).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом першої інстанції вірно становлено, що згідно з Договором про надання споживчого кредиту №0 від 11.06.2008 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», назва якого була змінена на ПАТ «УкрСиббанк», надав ОСОБА_2 кредит в іноземній валюті в сумі 80000,00 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на дату укладення цього договору складало 388 120,00 грн., на строк користування з 11.06.2008 року по 11.06.2018 року, із сплатою процентів за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, за процентною ставкою у розмірі 14,5 % річних, з переглядом процентної ставки кожного наступного місяця кредитування відповідно до умов цього Договору, з погашенням кредиту та сплатою процентів за користування кредитом шляхом внесення щомісячних ануїтентних платежів в терміни, розмірі та на умовах, що встановлені цим Договором, з кінцевою датою повернення кредиту та усіх нарахувань за ним 11.06.2018 року.

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 12 вересня 2012 року позовні вимоги АТ «УкрСиббанк» щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № в рамках цивільної справи № 2-2076/11 було задоволено (а.с. 106).

Судом у справі №2-2076/11 встановлено, що позивач повністю та в строки виконав свої зобов`язання, надавши позичальнику ОСОБА_2 кредитні кошти в повному обсязі у відповідності до умов договору.

Враховуючи, що рішення по справі №2-2076/11 було залишено без змін апеляційною (а.с.110) та касаційною інстанцією (а.с. 114), суд першої інстанції вірно вбачав преюдиціальність вказаного рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд першої інстанції вірно відхилив доводи ОСОБА_1 щодо того, що ОСОБА_2 не отримувала кредитні кошти за цим Договором з огляду на наступне. Рішенням по справі №2-2076/11 встановлено, що на протязі певного часу відповідач ОСОБА_2 здійснювала платежі за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 11.06.2008р., а саме - 11.07.2008р., 14.08.2008р., 15.08.2008р., 11.09.2008р., 24.10.2008р. та 21.11.2008р.

Крім того, судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до п. 1.5 договору про надання споживчого кредиту № кредит надається шляхом зарахування Банком коштів на поточний рахунок НОМЕР_1 для подальшого використання за цільовим призначенням. Відповідач виконав умови договору в момент зарахування кредитних коштів на поточний рахунок НОМЕР_1 ОСОБА_2 на підставі договору про відкриття банківського рахунку, а тому спірні правовідносини, на які посилається позивач стосуються не умов кредитного договору, а договору про відкриття банківського рахунку.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довела обставини, на які посилалась як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надала. Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 , зазначаючи, що ОСОБА_2 не отримувала кредитні кошти, у зв`язку із чим слід визнати кредитний договір, договір поруки та договір іпотеки недійсними, фактично діє в інтересах ОСОБА_2 , однак жодного доказу отримання від ОСОБА_2 таких повноважень не надала ні суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції. Сама ОСОБА_2 таких заяв не подавала.

Щодо доводів апеляційної скарги, то судова колегія зазначає, що у матеріалах справи відсутня ухвала суду першої інстанції про забезпечення доказів.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, не є такими, що порушують розгляд справи по суті.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05 липня 2021 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк