Справа № 404/4975/20
Номер провадження 2/404/1389/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді - Варакіної Н.Б.

за участі секретаря - Гуйван О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (ІН судом не встановлено, АДРЕСА_2 ) про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

У серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , яким просив визнати за собою право власності за набувальною давністю на 28/75 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Позовні вимоги мотивує тим, що є власником 14/75 часток житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до архівної довідки №64877 від 17 серпня 2020 року виданої ОКП «Кіровоградське ООБТІ» власниками 28/75 часток житлового будинку АДРЕСА_3 є:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , володіли на праві приватної спільної сумісної власності 28/75 часток вказаного будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , померла.

ОСОБА_3 22 грудня 1989 року уклав шлюб з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 в 2-гу Кіровоградську нотаріальну контору, заяви не надходили, свідоцтва не видавались. Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , була заведена спадкова справа №99 від 27 лютого 1992 року 2-га Кіровоградська нотаріальна контора, заява №131 від ОСОБА_2 .

Відповідач по справі, ОСОБА_2 , був сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Останнє місце проживання його АДРЕСА_3 .

Після смерті ОСОБА_7 , власником 14/75 часток житлового будинку став її онук ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

З травня 2007 року, позивач за дозволом ОСОБА_8 , разом зі своєю сім`єю почав проживати у будинку АДРЕСА_3 . ОСОБА_8 надав позивачу нотаріальну довіреність на приведення в порядок документації на будинок, для подальшого переоформлення частини будинку. Позивач вказує, що він та його сім`я, починаючи з травня 2007 року постійно проживають у вказаному будинку, ведуть господарство, сплачують комунальні платежі, здійснили капітальний ремонт, добросовісно та безперервно володіють і відкрито користуються нерухомим майном та земельною ділянкою, утримують будинок.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Варакіною Н.Б. від 12 жовтня 2020 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 96).

В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача через канцелярію суду надала заяву, якою просила повести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи належним чином, через канцелярію суду надав заяву, якою просив повести розгляд справи без його участі, позов визнає повністю.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно витягу про державну реєстрацію прав, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є власником 14/75 часток житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель розташованого за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 25).

Відповідно до архівної довідки №64877 від 17 серпня 2020 року виданої ОКП «Кіровоградське ООБТІ» власниками 28/75 часток житлового будинку АДРЕСА_3 є:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (помер ІНФОРМАЦІЯ_5 Свідоцтво серії НОМЕР_2 від 21 січня 1992 року);

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (Довідка від 19 червня 2007 року за № ЗКУ/М6.1/3-42) (а.с. 40).

28/75 часток належать ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві приватної спільної сумісної власності - Свідоцтво про право власності від 25 серпня 1969 року№-/Кіровоградський міськкомунгосп.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , володіли на праві приватної спільної сумісної власності 28/75 часток вказаного будинку.

Відповідно до відповіді Головного управління юстиції у Кіровоградській області Центральний відділ реєстрації актів цивільного стану за № 1824/061/214 від 18 вересня 2007 року, в наявності міститься запис про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , актовий запис №167 від 02 лютого 1946 року (а.с. 39).

07 квітня 1984 року відповідно до Довідки виданої Головним управлінням юстиції у Кіровоградській області Центральний відділ реєстрації актів цивільного стану від 19 червня 2007 року за № ЗКУ/М6.1/3-42, ОСОБА_5 , померла (а.с. 37).

ОСОБА_3 22 грудня 1989 року уклав шлюб з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 22 грудня 1989 року (а.с. 18).

Відповідно до інформації отриманої від Кіровоградського обласного державного нотаріального архіву від 02 листопада 2007 року №1579, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 в 2-гу Кіровоградську нотаріальну контору, заяви не надходили, свідоцтва не видавались. Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , була заведена спадкова справа №99 від 27 лютого 1992 року 2-га Кіровоградська нотаріальна контора, заява №131 від ОСОБА_2 (а.с. 38).

Відповідач по справі, ОСОБА_2 , був сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Останнє місце проживання його АДРЕСА_3 .

Після смерті ОСОБА_7 , власником 14/75 часток житлового будинку став її онук ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується договором дарування від 26 листопада 1996 року, за реєстровим №5-1744. Відповідно до договору дарування 14/75 часток складається із житлового будинку Ааа1а2, матеріали стін будівель та споруд: дерев`яномазані, обкладені цеглою, житловою площею 25,5 кв. м. загальною площею 56,4 кв.м, має господарсько-побутові будівлі, що до нього прилягають: сарай Е, погріб Ж, вбиральня Г, літня кухня В, погріб В1в2, прибудова в, літній душ М, вбиральня Д, водопровід+, замощення І, огорожа №5, зливна яма К, сарай С, сарай Т, водопровід+, замощення II, ворота И, калітка N1, огорожа N6, огорожа N2, огорожа N7, калітка N3, ворота N4, козирок к, розташований на земельній ділянці площею 667,7 кв.м., яка не приватизована. Відповідно до відомостей викладених у Довідці виданій 17 лютого 2011 року за №368 Управління Держкомзему у місті Кіровограді Кіровоградської області, земельна ділянка в АДРЕСА_3 , у приватну власність не передавалась (а.с. 20-23).

Згідно пояснень ОСОБА_8 , позивач разом зі своєю сім`єю з травня 2007 року, за його дозволом, почали проживати у будинку АДРЕСА_3 . ОСОБА_8 надав позивачу нотаріальну довіреність на приведення в порядок документації на будинок, для подальшого переоформлення частини будинку (а.с. 9).

Згідно пояснень сусідів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з позивачем знайомі з 1994 року та травня 2007 року. Позивач в тому ж році почав наводити порядок у дворі, ремонтувати будинок, провів водопровід в будинок, здійснив внутрішні роботи в будинку, замінив двері, стелю та покрасили стіни. Встановив нову огорожу, вивіз старі будівлі, тобто будинок почав набувати нормального стану (а.с. 10-13)

Відповідно до довідки квартального комітету №4 Фортечного району м. Кропивницький №2142 від 21.07.2020 року, ОСОБА_1 постійно разом з сім`єю проживає за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини 1 статті 15 та частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У статті 41 Конституції України зазначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Отже, при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, відкритість та безперервність володіння ним без правової підстави; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років. Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном.

Аналізуючи поняття добросовісності володіння як підставу для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в п. 25 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому, в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника.

Як слідує із роз`яснень, що викладені в п. 9 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови).

З наведеного суд приходить до висновку, що позивач більше 10 років відкрито, безперервно володіє вищевказаним нерухомим майном, а тому набув право власності за набувальною давністю на житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 344 ЦК України, 10, 12, 77-81, 197-198, 200, 206, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (ІН судом не встановлено, АДРЕСА_2 ) про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на 28/75 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Судові витрати залишити по фактично понесеним позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду складено 06.07.2021.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда