Справа № 638/9397/21
Провадження № 2/638/4681/21
02 грудня 2021 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді - Щепіхіної В.В. за участю секретаря - Рєзніка І.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Представник Акціонерного товариства «Універсал банк» - Павленко С. В.
22.06.2021 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Просить суд стягнути з
відповідача заборгованість за договором про надання банківских послуг «Monobank» від
27.12.2017 року у розмірі 101 307,90 грн. та судові витрати у розмірі 2270, 00 грн. Свої
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.07.2021 року відкрито провадження в цивільній справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про те, що Акціонерне товариство «Універсал банк» позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання не з`явилася, про наявність поважних причин своєї неявки в суд не повідомила, заяви про відкладення судового засідання відповідач не надала, відзиву на позов не направила.
Ухвалою суду від 02.12.2021 на підставі статті 281 ЦПК України прийнято рішення про здійснення заочного розгляду справи.
На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно з ч.4 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне.
Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 27.12.2017 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг (а.с. 9).
Відповідно до підписаної заяви-анкети відповідач просила Банк відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку відповідно до умов Договору та умов даної заяви.
У заяві зазначено, що ОСОБА_1 погоджується з тим, що дана заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту становить між нею та банком договір
про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомлена та погодилась з Умовами
та Правилами надання банківських послуг тарифами, таблицею обчислення вартості
кредиту та паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірники у мобільному
додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.
Крім того, ОСОБА_1 , відповідно до підписаної анкети-заяви просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або цього аналоги (у тому числі електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операції за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в Банку; засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його даних згідно з Договором.
Також ОСОБА_1 визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом
власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із
власноручним підписом на документах та паперових носіях. Крім того, підтвердила, що
всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень)
можуть вчинятися нею та/або банком з використанням електронного цифрового підпису.
Анкета-заява містить паспортні та анкетні дані відповідача, водночас, в анкеті
відсутні дані про розмір встановленого кредитного ліміту, процентну ставку, строк кредитування,
наслідки порушення умов кредитування, тощо. В даній анкеті-заяві є лише посилання на те, що ОСОБА_1 погоджується на зміну в односторонньому порядку Банком розміру встановленого кредитного ліміту.
Позивачем не надано доказів на підтвердження укладення кредитного договору з
відповідачем, а саме видачі банком кредиту та в якому саме розмірі, анкета-заява не
містить відомостей про оформлення відповідачем кредитного договору на умовах, обумовлених у позові.
З наданих позивачем документів вбачається, що доказів того, чи було видано відповідачу за цим договором платіжний інструмент (банківську картку) у спосіб, що дозволяє однозначно встановити отримання ним такої картки, та чи встановлено відповідний кредитний ліміт за цією карткою і на яку суму, вказану у додатку, матеріали справи не містять.
Посилання позивача на те, що підписання заяви-анкети позичальником разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг і підтверджують отримання кредитної картки, є безпідставними, оскільки із підписаної анкети-заяви не вбачається, який саме кредитний ліміт та за якою платіжною карткою встановлений позичальнику, що унеможливлює встановлення обставин дійсних намірів відповідача щодо отримання відповідної визначеної суми коштів.
Позивачем до матеріалів справи надана довідка від 25.05.2021 року, за підписом представника АТ
«Універсал Банк» Павленко С.В., про те, що 27.12.2017 року ОСОБА_1 в АТ «Універсал Банк» відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні шляхом підписання анкети-заяви
до договору, максимальний кредитний ліміт по поточному рахунку становить 30 000
Вказана довідка є доказом відкриття поточного рахунку відповідачу на підставі підписаної анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, проте, на думку суду, вона не доводить встановлення кредитного ліміту у розмірі 30 000 грн. саме на момент підписання анкети-заяви відповідачем. В довідці зазначено лише максимальний розмір кредитного ліміту (ліміт до використання) та не зазначено за якою платіжною карткою, з яких підстав на який період часу встановлювався фактичний ліміт, який, на думку позивача, був погоджений відповідачем після встановлення/ зміни його розміру банком під час використання відповідачем платіжної картки ( у разі її випуску та отримання відповідачем належним чином ).
Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 21.12.2017 року, укладеним між АТ "Універсал банком" та ОСОБА_1 (а.с.7), який доданий позивачем до позовної заяви, станом на 08.02.2021загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) складає 101 307,90 грн.
За правилами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо, безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
За змістом пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати
встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04
листопада 1950 року (далі - Конвенція) принципу справедливості розгляду справи судом.
Натомість розрахунок заборгованості в даному випадку не є первинним
документом банку, отже, не є належним та достатнім доказом використання відповідачем кредитних коштів у межах кредитного ліміту.
Крім, того, позивач не надав суду витягу з Умов і правил обслуговування фізичних осіб при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення вартості кредиту, Тарифів, на які він посилається у своєму позові та вважає їх разом з анкетою-заявою відповідача складовими договору про надання банківських послуг "Monobank", підписаними відповідачем.
Конституційний Суд України у рішенні по справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22.11.1996 року № 543/96-В
«Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» № 7-рп/2013 від
11.07.2013 року (справа №1-12/2013) зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42
Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає
особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу
рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах
про надання споживчого кредиту.
З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності
особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного
Суду зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного
рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути
проінформованим про умови кредитування за конкретним договором, який укладений у
вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг,
оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ,
що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так
і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з
конкретним видом кредитного договору.
Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем банк дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», щодо повідомлення про умов кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, Інший висновок не відповідав би принципам справедливості, добросовісності, розумності і уможливив би покладення на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.
Позивачем не надано доказів на підтвердження виконання кредитного договору позивачем, а саме видачі банком кредиту і в якому саме розмірі. Анкета-заява містить відомості про надання згоди відповідачем на встановлення кредитного ліміту на суму, вказану у додатку до договору, проте, чи скористався відповідач цими кредитними коштами та в якому розмірі і в який період, з наданих матеріалів встановити неможливо. Також, заява-анкета, підписана 27 грудня 2017 року, не містить домовленостей сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами та не передбачає відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафу) за неналежне виконання грошового зобов`язання.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «Універсал Банк»),
Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивач належним чином не довів існування між сторонами кредитних правовідносин, умови таких правовідносин, факт їх порушення позичальником, а також розмір, складові заборгованості, період їх існування і нарахування, тощо (підстави і предмет позову), що є процесуальним обов`язком позивача.
Також, АТ «Універсал Банк» до позову та під час розгляду справи в суді не надав суду належним чином оформлений розрахунковий документ, який підтверджує факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно з яким можна було б встановити суму, яку позивач надав/перерахував відповідачу згідно з анкетою-заявою від 27 грудня 2017 року.
Суд не може погодитися з тим, що сам лише факт підписання анкети-заяви свідчить про видачу кредиту відповідачу, оскільки така позиція не ґрунтується на положеннях закону, а жодних відомостей з цього приводу така анкета-заява не містить.
Зокрема, Верховний Суд у своїй постанові від 27.03.2020 року по справі № 703/3063/18 дійшов висновку, що в зв`язку з ненаданням банком доказів видачі кредитної картки та розміру кредиту, суд позбавлений можливості перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу. Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та виконання сторонами своїх зобов`язань.
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).
Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Також, матеріали справи не містять доказів, яка картка була видана відповідачу, а також доказів про розмір кредитних коштів/встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Суд позбавлений можливості перевірити чи виникла вказана позивачем заборгованість саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, також неможливо встановити які саме умови цього договору могли бути порушені відповідачем.
Проаналізувавши встановлені обставини справи, та надавши їм правову оцінку, з урахуванням зазначених вище положень діючого законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Представник позивача, надавши суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, у вказаному клопотанні зазначив, що необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку АТ «Універсал банк» відсутні, тобто АТ «Універсал банк» скористався своїм правом щодо подання доказів на власний розсуд, та не надав до суду належних доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору.
Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.
Таким чином, суд, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що оскільки позивач на виконання свого процесуального обов`язку не надав належні і неспростовні докази на підтвердження своєї позиції, та обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому розгляду, підстави для ухвалення рішення про задоволення позову відсутні.
Керуючись ст. 7, 10, 12, 13, 76, 81, 258, 259, 263-265, 273-274, 279, 354 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення відповідачу необхідно подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складений 06.12.2021 року.

Суддя Щепіхіна В. В.