Справа № 212/5492/21
У Х В А Л А

29 червня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Козлова Ю.В., при секретарі судового засідання Машошиної Ю.О., без присутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянув заяву представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Губар Антона Леонідовича про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

24 червня 2021 року адвокат Губар А.Л. в інтересах ОСОБА_1 звернувся з заявою про забезпечення доказів, в обґрунтування зазначивши, що ОСОБА_1 має намір звернутися до Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу із позовною заявою до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме, житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0537 га з кадастровим номером 0:04:454:0012. Вказаний житловий будинок належав на праві власності сину позивача - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина.

23 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Ставніченко О.П. із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріус зареєстрував в Спадковому реєстрі спадкову справу за №67867011 (номер у нотаріуса 37-2021).

Крім позивача, ще одним спадкоємцем ОСОБА_3 є його донька - ОСОБА_4 .

Влітку 2020-го року ОСОБА_3 сильно занедужав, а лікарі, під час проходження ним стаціонарного лікування у Криворізькій міській лікарні №2 встановили йому діагноз - онкологічне захворювання з метастазами. Дізнавшись про це, його донька ОСОБА_4 забрала безпорадного батька до себе у м.Дніпро та влаштувала батька доживати до притулку для людей похилого віку. Разом з тим, 21.10.2020 р. ОСОБА_4 оформила у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Румянцевої І.О. довіреність на право розпорядження житловим будинком та земельною ділянкою, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 з метою скорішого їх продажу.

ОСОБА_3 станом на 21.10.2020р. не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у зв`язку із стрімко прогресуючою хворобою та прийманням сильнодіючих ліків. Стан здоров`я ОСОБА_3 станом на дату посвідчення довіреності був вкрай важким.

27 січня 2021 року, ОСОБА_4 , діючи за довіреністю, вказаний житловий будинок та земельну ділянку відчужила на користь ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу, серія та номер: НМР 193091, НМР 193092, НМР 193093, посвідченого 27.01.2021 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рукавіциним І.А.

Зазначений правочин носив, на думку заявниці, фіктивний характер, тобто був спрямований на позбавлення донькою ОСОБА_3 . ОСОБА_4 позивача, як спадкоємця першої черги, права на спадкування у зв`язку з відсутністю спадкової маси на дату смерті ОСОБА_3 , про що свідчить, зокрема, занижена ціна продажу - 163 300 грн., а також подальші дії ОСОБА_5 як номінального власника.

08 червня 2021 р. ОСОБА_5 уклав договір купівлі-продажу, серія та номер: 2923, бланки НРВ 909020, НРВ 909021, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кучман І.І., відповідно до якого новим власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки стала ОСОБА_2 .

Разом з тим, 15 червня на веб-сайті RIELTOR.UA з`явилось оголошення про продаж житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за 35 000 дол. США. Особою, яка розмістила оголошення про продаж, значиться ріелтор ОСОБА_6 , однофамілець ОСОБА_2 , яка є власником вказаного будинку, який вона придбала у ОСОБА_5 . Аналогічне оголошення про продаж житлового будинку розміщено 15.06.2021 року на веб-сайті m.olx.ua.

Вказані вище обставини свідчать про реалізацію ОСОБА_4 неправомірного умислу щодо заволодіння спадковим майном ОСОБА_3 , з використанням безпорадного стану батька, шляхом ліквідації спадкової маси та вчинення фіктивного правочину з метою унеможливлення прийняття позивачем спадщини та ускладнення захисту позивачем своїх порушених прав в судовому порядку.

Таким чином, у позивача є достатньо обґрунтовані відомості про те, що найближчим часом ОСОБА_2 здійснить відчуження спірного житлового будинку та земельної ділянки, щодо продажу яких наявне оголошення в мережі інтернет.

Тому, заявниця просить заборонити відчуження житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0537 га з кадастровим номером - 0:04:454:0012 власнику цього майна до вирішення справи по суті.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов, забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що клопотання про забезпечення позову підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчиться, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно існує спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є вжиття негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Підставою забезпечення позову є підставне припущення заявника про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до відчуження вказаного вище об`єкта нерухомості третім особам, що істотно ускладнить чи зробить неможливим витребування нерухомого майна з незаконного володіння спірним майном і тому суд погоджується, що на час розгляду справи в суді (за умови подання позову в строк встановлений законом) потрібно вжити заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Суд, враховує мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів ОСОБА_2 та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення власника та інших осіб права користування ним.

Отже враховуючи те, що між сторонами дійсно виник спір, беручи до уваги обставини справи, співмірність виду забезпечення позову з якими ОСОБА_1 буде звертатись до суду, беручи до уваги, що подальше відчуження вказаного майна призведе до ускладнення захисту прав позивача, суд вважає, що у даному випадку необхідним видом забезпечення позову буде заборона відчужувати майно його власником.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149,150, 258, 260 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Губар Антона Леонідовича про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити.

Заборонити відчуження житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,0537 га з кадастровим номером 0:04:454:0012 власнику цього майна до вирішення справи по суті позовуОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування нерухомого майна з незаконного володіння.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, її оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання заяви про апеляційне оскарження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Суддя Ю. В. Козлов