_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-н/947/1813/21
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

08.07.2021 року

Суддя Київського районного суду міста Одеси Куриленко О.М., розглянувши заяву Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський», 65122, м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 81/4, р/р НОМЕР_1 в ПАТ «МТБ БАНК» в м. Чорноморськ, МФО 328168, код ОКПО 35303608 про видачу судового наказу та стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 5423,75 гривень.

Вивчивши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно ст.ст. 46, 47 Цивільного процесуального кодексу України, позов (а відповідно і заява про видачу судового наказу) може бути пред`явлено лише до особи, яка володіє цивільною та цивільно-процесуальною правоздатністю і дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Цивільного кодексу України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Згідно ч. 1 ст. 34 Цивільного кодексу України, повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 47 Цивільного процесуального кодексу України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Можливістю здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом наділені не малолітні, а неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Таким чином, на час розгляду заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має повної цивільної дієздатності у розумінністатей 30-34 Цивільного кодексу України, а тому не може бути боржником по справі.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідно достатті 156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.

Тобто, відповідно до вимог ч. 3 ст. 156 ЖК України, витрати по утриманню будинку (квартири) несуть виключно повнолітні члени сім`ї.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якої заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги щодо боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є малолітнім, суддя вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Керуючисьстаттею 165 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг .

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення, з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя Куриленко О. М.