Справа №351/613/21
Номер провадження №2/351/420/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собка В.М. ,

секретар Нагірняк В.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до Заболотівської селищної ради про визнання прав засновника, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася у суд із позовом до відповідача про визнання прав засновника фермерського господарства, який мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який був єдиним засновником та головою фермерського господарства «Костинюка Святослава Юрійовича».

За життя ОСОБА_2 10 березня 2015 року склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачці по справі, своїй дружині, ОСОБА_1 , тобто спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 є, дружина померлого, ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить цілісний майновий комплекс ФГ «Костинюка Святослава Юрійовича».

Діяльність ФГ «Костинюка Святослава Юрійовича» не припинена, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб. ОСОБА_2 був єдиним засновником та головою ФГ «Костинюка Святослава Юрійовича», що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб підприємств та організацій, а тому ОСОБА_1 , як спадкоємиці за заповітом перейшло право на все належне йому майно, зокрема і на цілісний майновий комплекс фермерського господарства.

19 березня 2019 року позивачка звернулася до Першої Снятинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті чоловіка, ОСОБА_2 , та 29 травня 2019 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що складається з автомобіля марки AUDI 80, 1990 року випуску, однак, при цьому Постановою державного нотаріуса від 28 травня 2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на цілісний майновий комплекс ФГ «Костинюка Святослава Юрійовича» у зв`язку з тим, що статутом не передбачено право спадкування фермерського господарства спадкоємцями засновника.

На підставі наведеного ОСОБА_1 просить суд визнати за нею, ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 права засновника Селянського (фермерського) господарства «Костинюка Святослава Юрійовича» (ідентифікаційний код юридичної особи - 2295524, адреса: смт. Заболотів, Коломийський район, Івано-Франківська область).

Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала повністю, позов просила задоволити, розгляд справи просила провести без її участі.

Від імені відповідача Заболотівської селищної ради до суду подав заяву Селищний голова П.Маліборський, у якій зазначив, що позов ОСОБА_1 Заболотівська селищна рада визнає повністю, розгляд справи просив провести без участі представника селищної ради.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд дослідивши матеріали справи, зокрема: Заповіт ОСОБА_2 від 10.03.2015; свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , Свідоцтво про шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Статут Селянського (фермерського) господарства «Костинюка Святослава Юрійовича» (ідентифікаційний код юридичної особи - 2295524, адреса: смт. Заболотів, Коломийський район, Івано-Франківська область); Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 29.05.2019; Свідоцтво про право власності на нерухоме майно (ФГ ОСОБА_2 ) від 24.10.2008; Витяг №20704775 від 27.10.2008 про реєстрацію права власності на нерухоме майно (ФГ ОСОБА_2 ); Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №577596, виданого ФГ ОСОБА_2 26.01.2009, про право власності на земельну ділянку площею 0,1062 га для комерційного використання, зареєстрованого за №01; Виписку із інвентаризаційних матеріалів №23-34/308122 від 22.07.2019; Постанову Першої Снятинської РДНК №1200/02-31 від 28.05.2019 про відмову у вчиненні нотаріальної дії; Витяг з ЄДРПОУ № НОМЕР_2 від 16.06.2020, надавши їм належну оцінку, суд приходить до переконання, що позов є обгрунтованим та підставним, а тому підлягає до задоволення з наступних підстав.

І зазначених документів, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 , про що складено відповідний актовий запис №15.

За життя ОСОБА_2 10 березня 2015 року склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачці по справі, своїй дружині, ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складалася, зокрема з права засновника селянського (фермерського) господарства « ОСОБА_2 », у визначеному Статутом господарства обсязі (в цілому), державну реєстрацію якого проведено 29.10.2004, номер запису 0000036.

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За заявою ОСОБА_1 державним нотаріусом Першої Снятинської РДНК Білоконь К.С. було відкрито спадкову справу №85/2019, яку зареєстровано у реєстрі за №1214, та 29 травня 2019 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що складається з автомобіля марки AUDI 80, 1990 року випуску, однак, при цьому Постановою державного нотаріуса Першої Снятинської РДНК №1200/02-31 від 28 травня 2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на цілісний майновий комплекс ФГ «Костинюка Святослава Юрійовича» у зв`язку з тим, що статутом не передбачено право спадкування фермерського господарства спадкоємцями засновника.

Померлий ОСОБА_2 був єдиним засновником Селянського (фермерського) господарства «Костинюка Святослава Юрійовича», діяльність ФГ «Костинюка Святослава Юрійовича» не припинена. Позивачка, як спадкоємиця має намір продовжити діяльність господарства. Фактично, відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на цілісне фермерське господарство, позбавляє ОСОБА_2 можливості вчиняти будь-які дії щодо господарської діяльності ФГ «Костинюка Святослава Юрійовича».

Згідно з п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса і оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Нормами ст.23 Закону України «Про фермерське господарство» встановлено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.1 Закону України "Про фермерське господарство" фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

Частинами 1, 4 ст.4 ЗУ «Про фермерське господарство» визначено, що головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Голова фермерського господарства може письмово доручати виконання своїх обов`язків одному з членів господарства або особі, яка працює за контрактом.

Відповідно до норм ст.19 ЗУ «Про фермерське господарство», до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Згідно статті 20 зазначеного Закону майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у Статуті термін.

Пунктом 4 статті 35 Закону України "Про фермерське господарство" передбачено, що діяльність фермерського господарства припиняється, зокрема, у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства.

На сьогоднішній день фермерське господарство продовжує свою діяльність і я, як спадкоємець, маю намір проводити фермерську діяльність.

Згідно з ч.1 ст.14 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство та його члени відповідно до закону мають право продавати або іншим способом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю.

Фермерське господарство, як цілісний майновий комплекс, включає майно, передане до складеного капіталу, нерозподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Стаття 32 Закону України «Про фермерське господарство» передбачає, що держава гарантує дотримання і захист майнових та інших прав і законних інтересів фермерського господарства. Згідно із п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від ЗО травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що «земельні спори громадян з органами державної влади та органами місцевого самоврядування з питань надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства у випадках, передбачених законодавством, а також спори з майнових питань, пов`язаних із земельними відносинами, за участю громадян, що є членами фермерського господарства, їхніх спадкоємців тощо розглядаються за правилами цивільного судочинства».

За положеннями статті 182 ЦК України до складу спадщини входить лише те нерухоме майно, право на яке зареєстровано в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Таким чином, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, провадиться після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що право власності безпосередньо на фермерське господарство не може бути предметом спадкування, оскільки діяльність самого фермерського господарства не припиняється смертю засновника, водночас предметом спадкування є право засновника такого господарства.

Враховуючи, повне визнання позову відповідачем, та те, що позивачка позбавлена можливості реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у вигляді прав засновника фермерського господарства, тобто оформити спадщину після смерті чоловіка належним чином, беручи до уваги, що відсутність свідоцтва про право на спадщину за законом є перешкодою для проведення державної реєстрації з метою внесення змін до установчих документів, які пов`язані із зміною засновника фермерського господарства, та те, що права засновника селянського (фермерського) господарства « ОСОБА_2 » є майновими правами згідно статей 177-178 ЦК України, які вони входять до складу спадщини, а позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті чоловіка і виявила бажання продовжити діяльність фермерського господарства як голова, тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення в повному обсязі.

В зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що до позивачки, як до спадкоємця за заповітом на права засновника фермерського господарства, яка бажає продовжити діяльність господарства, повинні перейти права засновника СФГ « ОСОБА_2 ».

При цьому суд враховує позицію ВП ВС, висловлену в постанові від 23.06.2020 року у справі №179/1043/16-ц, за якою у випадку смерті засновника (члена) селянського (фермерського) господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена).

Керуючись ст.ст. 4, 89, 141, 200, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Заболотівської селищної ради про визнання прав засновника - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 права засновника Селянського (фермерського) господарства «Костинюка Святослава Юрійовича» (ідентифікаційний код юридичної особи - 2295524, адреса: смт. Заболотів, Коломийський район, Івано-Франківська область).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: В.М.Собко