ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/606/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Костенка А.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційні скарги Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області та ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2021 року (суддя Чевилюк З.А.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області про стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У липні 2019 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що 28 березня 2016 року вона зверталась до голови Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області (далі - КДКА Хмельницької області) ОСОБА_2 із заявою про допуск до складання кваліфікаційних іспитів. Заява була зареєстрована за вх. №114/1/16-16. Рішенням КДКА Хмельницької області №50 від 06 травня 2016 року ОСОБА_1 допущено до складання кваліфікаційного іспиту.

Рішенням КДКА Хмельницької області №55 від 13 травня 2016 року скасовано рішення КДКА Хмельницької області №50 від 06 травня 2016 року «Про допуск до складання кваліфікаційного іспиту», яким ОСОБА_1 була допущена до складання кваліфікаційного іспиту, як передчасне, та вирішено провести додаткову перевірку відповідності ОСОБА_1 вимогам, встановленим частинами 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», провести перевірку повноти і достовірності відомостей, повідомлених ОСОБА_1 , після чого вирішити питання щодо допуску її до складання кваліфікаційного іспиту.

13 липня 2016 року датовано рішення КДКА Хмельницької області №91 «Про відмову в допуску до складання кваліфікаційного іспиту».

Рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (далі ВКДКА) №X - 002/2016 від 28 жовтня 2016 року рішення КДКА Хмельницької області №91 від 13 липня 2016 року про відмову в допуску до складання кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1 скасовано. Матеріали атестаційної справи повернуто до КДКА Хмельницької області.

Згідно мотивувальної частини вищевказаного рішення ВКДКА вважає, що рішення КДКА Хмельницької області №55 від 13 травня 2016 року, згідно якого було скасовано первинне рішення тієї ж комісії за №50 від 06 травня 2016 року «Про допуск до складання кваліфікаційного іспиту», яким скаржниця була допущена до складання кваліфікаційного іспиту, прийняте у спосіб, не передбачений законодавством та поза межами компетенції КДКА регіону, що передбачений ч. 5 ст. 50 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Крім того у мотивувальній частині вищевказаного рішення ВКДКА вказано, що порушень вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Порядку допуску до складання кваліфікаційного іспиту, Порядку складання кваліфікаційного іспиту та методики оцінювання результатів складання кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні при прийнятті документів у ОСОБА_1 не виявлено.

Тобто протиправність дій та рішення КДКА Хмельницької області №50 від 06 травня 2016 року, №55 від 13 травня 2016 року, №91 від 13 липня 2016 року щодо позивача встановлена рішенням ВКДКА №X - 002/2016 від 28 жовтня 2016 року.

Рішенням КДКА Хмельницької області №1 від 20 січня 2017 року:

- визнано ОСОБА_1 такою, що письмовий кваліфікаційний іспит не склала. До складення усного кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1 не допускати;

- відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту.

Згідно мотивувальної частини оскаржуваного рішення ОСОБА_1 за результатами складення письмового іспиту отримала 47 балів, не набрала необхідної кількості балів для визнання її такою, що успішно склала письмовий іспит, у зв`язку з чим не може бути допущена до складання усного кваліфікаційного іспиту.

Рішенням ВКДКА №V-012/2017 від 30 травня 2017 року скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення КДКА Хмельницької області від 20 січня 2017 року №1 «Про відмову у видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1 » - без змін.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення КДКА Хмельницької області від 20 січня 2017 року, яким визнано ОСОБА_1 такою, що письмовий кваліфікаційний іспит не склала, до складання усного кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1 не допускати та відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту. Зобов`язано КДКА Хмельницької області провести у ОСОБА_1 повторний кваліфікаційний іспит у найближчий час проведення таких іспитів. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Згідно мотивувальної частини рішення судом встановлено, що КДКА Хмельницької області при прийнятті рішення №50 від 06 травня 2016 року не дотримано вимог ч. 3 ст. 8 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Крім того, вищевказаним рішенням суду встановлено, що КДКА Хмельницької області не вжито заходів щодо дотримання належних умов складання іспиту, а саме щодо забезпечення тиші та відсутності інших осіб в приміщенні, тому не виконано обов`язок, визначений п. 1 Розділу 4 Порядку. Діями та рішеннями КДКА Хмельницької області позивачу завдано моральної шкоди.

Моральна шкода полягає у приниженні честі, гідності та ділової репутації позивача, шляхом формування негативного ставлення до позивача як до особи, що подає недостовірну інформацію, подає підроблені документи, не має юридичного стажу, не має достатніх знань з права та не здала кваліфікаційний іспит. Своїми протиправними рішеннями КДКА Хмельницької області негативно вплинуло на позитивний імідж позивача в очах місцевої територіальної громади та її представницьких органах, органах влади, суддів, прокурорів та адвокатів. Позивач здійснює представництво інтересів людей у судах з 2002 року, працює у адвокатському об`єднанні «Інквікта» помічником адвоката Тернового Р.Б. з листопада 2013 року.

Винесення відповідачем протиправних рішень №55 від 13 травня 2016 року, №91 від 13 липня 2016 року, №1 від 20 січня 2017 року, істотне порушення терміну розгляду заяви позивача про допуск до складання кваліфікаційного іспиту, спричинило позивачу суттєвої моральної шкоди, оскільки позивач перебуває під впливом психологічного та морального тиску, що призводить до вимушених негативних змін у її життєвих та службових відносинах. Внаслідок протиправних дій відповідача позивач відчуває біль, гнів та обурення. Розмір моральної шкоди обґрунтовує, в тому числі, високим матеріальним становищем відповідача.

У зв`язку з цим позивач просила суд стягнути на її користь з КДКА Хмельницької області моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. та понесені нею судові витрати.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з КДКА Хмельницької області на користь позивача ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Присуджено з бюджетних асигнувань КДКА Хмельницької області на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 960,50 грн.

Не погоджуючись з цим рішенням, КДКА Хмельницької області в апеляційній скарзі просить рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2021 року у справі №686/18956/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Вважає вказане рішення незаконним та необґрунтованим, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а обставини, які суд визнав встановленими, не доведені позивачем належними та допустимими доказами, неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема, ст. ст. 23, 1167 ЦК України.

Посилається на те, що висновки суду про завдання позивачу моральної шкоди ґрунтуються не на досліджених в судовому засіданні доказах, а на твердженнях позивача у позовній заяві та в поясненнях у судовому засіданні, відтак не є доведеним позивачем фактом, а лише припущенням суду.

Позивач не довела, що багато сусідів, клієнтів та колег змінили ставлення до неї у негативний бік, дехто почав звинувачувати її у подачі до КДКА Хмельницької області підроблених документів, у недостатності її знань з права.

Разом з тим, окрім загальних фраз про наявність доказів погіршення стану здоров`я у позивача, негативних емоцій, в оскаржуваному рішенні не зазначено доказів наявності моральної шкоди у позивача, факту протиправності діяння її заподіювача та наявності причинного зв`язку між моральною шкодою і протиправним діянням заподіювача, не зазначено і доказів вини КДКА Хмельницької області у заподіянні позивачу будь-якої моральної шкоди. Водночас, відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

Наявна в матеріалах справи довідка Регіонального медичного центру «Відродження» Київської регіональної організації «Відродження» від 11.11.2019 про те, що ОСОБА_1 з 16.05.2016 проходила лікування з діагнозом «гостра стресова реакція» внаслідок перенесеного 13.05.2016 посттравматичного стресового розладу, а також представлені позивачем результати УЗД від 23.11.2016, 24.11.2016, 26.10.2016, 15.03.2017 на підтвердження завмерлої вагітності, ні за яких обставин не можуть бути доказами заподіяння позивачу моральної шкоди саме рішеннями та діями відповідача та не доводять позовних вимог, оскільки її проблеми зі здоров`ям, відповідно до інформації, що міститься в цих результатах УЗД, стались в проміжку між оглядом у лікаря 26.10.2016 та 23.11.2016.

Так, судом першої інстанції під час ухвалення рішення не було враховано, що моральна шкода, завдана особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. При цьому наявність вини заподіювача моральної шкоди, як і сам факт заподіяння такої шкоди, позивач повинен довести в судовому засіданні належними і допустимими доказами, чого ОСОБА_1 , не зробила. Місцевим судом не було також враховано, що Верховний Суд у постанові від 27.10.2020, скасовуючи постанову Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/11725/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до КДКА Хмельницької області та ВКДКА, відхилив усі доводи позивача щодо протиправності дій КДКА Хмельницької області як під час допуску її до складання кваліфікаційного іспиту, так і під час його проведення 20.01.2017. Верховним Судом, зокрема, було встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 були обґрунтовані лише в частині того, що відповідачем КДКА Хмельницької області не було здійснено заходів щодо дотримання належних умов складання іспиту, в тому числі щодо забезпечення тиші та присутності сторонніх осіб у приміщенні складання іспиту, які намагались зірвати проходження позивачем іспиту. Зазначені обставини хоча були встановлені постановою ВС від 27.10.2020 у справі №826/11725/17, проте той факт, що КДКА Хмельницької області не було здійснено заходів щодо дотримання належних умов складання іспиту, в тому числі, щодо забезпечення тиші та присутності сторонніх осіб у приміщенні під час складання іспиту, не доводить наявності вини відповідача у порушенні тиші у місці складання іспиту, оскільки 20.01.2017 у приміщенні КДКА Хмельницької області були присутні працівники поліції та громадськість. Такі обставини дійсно мали місце, однак відбувались не під час проведення письмового іспиту, а до його початку. Зазначені обставини не доводять наявності вини КДКА Хмельницької області у заподіянні моральної шкоди позивачу шляхом приниження її честі, гідності та ділової репутації під час проведення письмового іспиту 20.01.2017.

Разом з тим, Верховний Суд встановив факт присутності в приміщенні КДКА Хмельницької області сторонніх осіб, а моральну шкоду від «протиправних дій та порушень» відповідача ОСОБА_1 визначила як приниження її честі, гідності та ділової репутації, з чим незаконно погодився суд першої інстанції, хоча в даному випадку відсутній будь-який причинний зв`язок між встановленими Верховним Судом фактами і визначеним позивачем способом заподіяння та відшкодування їй моральної шкоди.

Факт присутності сторонніх осіб (працівників поліції та громадськості) під час складання позивачем екзамену, які голосно кричали, намагались зірвати проходження ОСОБА_1 іспиту, не призвів і не міг призвести до заподіяння позивачу моральної шкоди шляхом приниження честі, гідності та ділової репутації та сформувати стосовно неї негативний імідж в очах місцевої територіальної громади та її представницьких органів, органів влади, суддів, прокурорів та адвокатів, оскільки сам по собі факт незабезпечення тиші у місці проведення іспиту став підставою скасування рішення КДКА Хмельницької області від 20.01.2017 Верховним Судом і став підставою для відновлення права позивача на повторне складання кваліфікаційного іспиту. При цьому постанова Верховного Суду від 27.10.2020 відповідачем була виконана, порушене право позивача було поновлено і ОСОБА_1 була допущена до складання повторного кваліфікаційного іспиту. Однак, і під час повторного складання письмового кваліфікаційного іспиту 27.11.2020 ОСОБА_1 не набрала необхідної кількості балів.

Рішення КДКА Хмельницької області №1 від 20.01.2017, яким ОСОБА_1 визнано такою, що письмовий кваліфікаційний іспит не склала, є законним, яке не могло заподіяти ніякої моральної шкоди позивачу.

В частині правомірності оцінки знань позивача та обґрунтованості висновку про результат складання письмового іспиту ОСОБА_1 рішення відповідача від 20.01.2017 адміністративним судом не були спростовані, а тому таке рішення відповідача не тільки не принизило честі, гідності та ділової репутації позивача, але воно не завдало і не могло завдати будь-якої моральної шкоди ОСОБА_1 .

Відзиву на вказану апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду від ОСОБА_1 не надходило.

Не погоджуючись з рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2021 року, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати в частині відмови в задоволенні її позовних вимог та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі, а саме стягнути на її користь з КДКА Хмельницької області моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. та судовий збір в сумі 1921 грн.

Вважає вказане рішення в оскаржуваній частині таким, що суперечить обставинам справи, вимогам матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що суд першої інстанції помилково визначив підстави для зменшення суми відшкодування завданої моральної шкоди, обґрунтувавши свої висновки недоведеністю позивачем високого матеріального становища відповідача та непідтвердженням належними та допустимими доказами обставин, що стали підставою для прийняття рішення КДКА Хмельницької області від 13 липня 2016 року стосовно ОСОБА_1 . Так, апелянт зазначає, що сума внеску за складання кваліфікаційного іспиту складає 6810 грн., з яких 80% від розміру внеску спрямовується на користь кваліфікаційно-дисциплінарної комісії регіону, 20% на користь ВКДКА. Екзамен, як правило, здає 10-15 осіб на місяць, що на рік становить 980 640 грн. Крім того, кожен адвокат Хмельницької області щорічно на користь КДКА Хмельницької області сплачує внесок на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування та розгляд справи про дисциплінарне порушення адвоката.

Відповідач ні у відзиві, ні в поясненнях свого представника жодного разу не посилався на проблеми з фінансовим станом, жодного доказу про це не подано. Тому, як вважає ОСОБА_1 , твердження суду першої інстанції про недоведеність високого матеріального становища відповідача суперечить дійсним обставинам справи.

Обґрунтовуючи помилковість висновку місцевого суду про непідтвердження належними та допустимими доказами обставин, що стали підставою для прийняття рішення КДКА Хмельницької області від 13 липня 2016 року стосовно ОСОБА_1 остання зазначає, що протиправність дій та рішення КДКА Хмельницької області №91 від 13 липня 2016 року щодо неї встановлена рішенням ВКДКА №X - 002/2016 від 28 жовтня 2016 року і повторного доведення не потребує.

Судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги тривалість та систематичність вчинення протиправних дій відповідачем щодо ОСОБА_1 , а саме:

- рішення КДКА Хмельницької області №50 від 06 травня 2016 року прийнято з порушенням вимог ч. 3 ст. 8 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що встановлено рішенням окружного адміністративного суду м. Києва від 26 квітня 2019 року;

- рішення КДКА Хмельницької області №55 від 13 травня 2016 року скасоване рішенням ВКДКА №X - 002/2016 від 28 жовтня 2016 року, оскільки воно прийняте у спосіб, не передбачений законодавством та поза межами компетенції КДКА регіону, що передбачений ч. 5 ст. 50 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

- рішення КДКА Хмельницької області №91 від 13 липня 2016 року скасовано рішенням ВКДКА №X - 002/2016 від 28 жовтня 2016 року, оскільки порушень вимог ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Порядку допуску до складання кваліфікаційного іспиту, Порядку складання кваліфікаційного іспиту та методики оцінювання результатів складання кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні при прийнятті документів у ОСОБА_1 не виявлено;

- рішення КДКА Хмельницької області №1 від 20 січня 2017 року скасовано рішенням окружного адміністративного суду м. Києва від 26 квітня 2019 року.

Зазначені дії відповідача призвели до незворотних змін у житті та здоров`ї позивача, істотної шкоди її діловій репутації, дії КДКА Хмельницької області вплинули на позитивний імідж позивача в очах місцевої територіальної громади та її представницьких органів, органів влади, суддів, прокурорів та адвокатів, роботодавця та клієнтів позивача.

Відзиву на вказану апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду від КДКА Хмельницької області не надходило.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

В силу ч. 13 ст. 7 ЦПК України у такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, cтаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При цьому позивач вправі обрати спосіб захисту, що наданий йому законом, на власний розсуд.

За змістом ст. 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності, тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (ч. 5 ст. 82 ЦПК).

Статтею 280 ЦК України передбачено право фізичної особи, особисте немайнове право якої порушено, на відшкодування шкоди, а саме якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

У статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. (п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 25 травня 2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). В пункті 5 вказаної Постанови зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого, тобто особливості особи потерпілого.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 28 березня 2016 року позивач зверталась до голови КДКА Хмельницької області ОСОБА_2 із заявою про допуск до складання кваліфікаційних іспитів.

Рішенням КДКА Хмельницької області №50 від 06 травня 2016 року ОСОБА_1 допущено до складання кваліфікаційного іспиту (а. с. 10).

Рішенням КДКА Хмельницької області №55 від 13 травня 2016 року скасовано рішення КДКА Хмельницької області №50 від 06 травня 2016 року «Про допуск до складання кваліфікаційного іспиту», яким ОСОБА_1 була допущена до складання кваліфікаційного іспиту, як передчасне, та вирішено провести додаткову перевірку відповідності ОСОБА_1 вимогам, встановленим ч. ч. 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», провести перевірку повноти і достовірності відомостей, повідомлених ОСОБА_1 , після чого вирішити питання щодо допуску ОСОБА_1 до складання кваліфікаційного іспиту (а. с. 11).

13 липня 2016 року датовано рішення КДКА Хмельницької області №91 «Про відмову в допуску до складання кваліфікаційного іспиту» (а. с. 12).

Рішенням №91 КДКА Хмельницької області від 13 липня 2016 року відмовлено ОСОБА_1 в допуску до складання кваліфікаційного іспиту у зв`язку з відсутністю належним чином підтвердженого стажу роботи в галузі права не менше двох років, так як вона не набула у встановленому порядку статусу помічника адвоката та дані про неї не внесено до Єдиного реєстру адвокатів України.

Рішенням ВКДКА №X - 002/2016 від 28 жовтня 2016 року рішення КДКА Хмельницької області №91 від 13 липня 2016 року про відмову в допуску до складання кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1 скасовано. Матеріали атестаційної справи повернуто до КДКА Хмельницької області (а. с. 14-16).

Згідно мотивувальної частини вищевказаного рішення ВКДКА вважає, що рішення КДКА Хмельницької області №55 від 13 травня 2016 року, згідно якого було скасовано первинне рішення тієї ж комісії за №50 від 06 травня 2016 року «Про допуск до складання кваліфікаційного іспиту», яким скаржниця була допущена до складання кваліфікаційного іспиту, прийняте у спосіб, не передбачений законодавством та поза межами компетенції КДКА регіону, що передбачений ч. 5 ст. 50 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно з повідомленням КДКА Хмельницької області за вих. №02/1/17-17 від 10.01.2017 позивача повідомлено про те, що складання кваліфікаційного іспиту (письмового іспиту) відбудеться 20.01.2017 о 10:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 18).

Рішенням КДКА Хмельницької області №1 від 20 січня 2017 року :

- визнано ОСОБА_1 такою, що письмовий кваліфікаційний іспит не склала. До складення усного кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1 не допускати;

- відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту (а. с. 17).

Згідно мотивувальної частини оскаржуваного рішення ОСОБА_1 за результатами складення письмового іспиту не набрала необхідної кількості балів для визнання її такою, що успішно склала письмовий іспит, у зв`язку з чим не може бути допущена до складання усного кваліфікаційного іспиту.

Рішенням ВКДКА №V- 012/2017 від 30 травня 2017 року скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення КДКА Хмельницької області від 20.01.2017 №1 про відмову у видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1 без змін (а. с. 19-21).

Не погодившись з вказаним рішенням, діями та бездіяльністю ВКДКА та КДКА Хмельницької області позивач оскаржила їх дії та рішення в судовому порядку.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.04.2019 у справі №826/11725/17 за позовом ОСОБА_1 до КДКА Хмельницької області, ВКДКА про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, вирішено визнати протиправним та скасувати рішення КДКА Хмельницької області №1 від 20.01.2017, яким визнано ОСОБА_1 такою, що письмовий кваліфікаційний іспит не склала, до складення усного кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1 не допускати та відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту. Зобов`язано КДКА Хмельницької області провести у ОСОБА_1 повторний кваліфікаційний іспит у найближчий час проведення таких іспитів. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а. с. 22-26).

В мотивувальній частині рішення зазначено, що рішення КДКА Хмельницької області №50 про допуск до складання кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1 прийнято 06.05.2016 з пропуском строку, визначеного ч. 3 ст. 8 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Суд вказав, що ні ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ні Порядком допуску до складення кваліфікаційного іспиту та методики оцінювання результатів складення кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2013 №270 не надано право кваліфікаційній палаті КДКА допускати до приміщення, де складається іспит, інших осіб.

Справа переглядалась апеляційною інстанцією. За Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2019 апеляційні скарги ОСОБА_1 , КДКА Хмельницької області задоволено частково. Постановлено скасувати рішення ВКДКА №V-012/2017 від 30.05.2017; скасувати рішення КДКА Хмельницької області №1 від 20.01.2017 «Про відмову у видачі свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту». Визнано протиправними дії КДКА Хмельницької області щодо проведення 20.01.2017 кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1 по Програмі складання кваліфікаційного іспиту, затвердженої рішенням Ради адвокатів України №68 від 26.02.2016 та обмеженням часу складання іспиту трьома годинами. Постановлено зобов`язати КДКА Хмельницької області провести повторний кваліфікаційний іспит ОСОБА_1 за програмою складання кваліфікаційного іспиту, затвердженої рішенням Ради адвокатів України №153 від 01.06.2013 (а. с. 53-68).

Справа переглядалась Верховним Судом. За постановою від 27.10.2020 касаційні скарги КДКА Хмельницької області та ВКДКА задоволено частково. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2019 скасовано, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.04.2019 залишено в силі (а. с. 110-127). Мотивуючи постанову, Верховний Суд вказує, що забезпечення належних умов для складання кваліфікаційного іспиту віднесено до дискреційних повноважень КДКА Хмельницької області згідно п.1. Розділу 4 Порядку №270. Колегія суддів Верховного Суду констатувала факт незабезпечення належних умов складання іспиту, в т.ч., щодо забезпечення тиші та відсутності сторонніх осіб у приміщенні для складання іспиту, що в даному випадку мало вплив на успішність його складання ОСОБА_1 .

Позивач здійснює представництво інтересів громадян у судах. Працює у адвокатському об`єднані «Інвікта» помічником адвоката Тернового Р.Б., за твердженням позивача.

За довідкою Регіонального медичного центру «Відродження» Київської регіональної організації «Відродження» підтверджено, що ОСОБА_1 з 16.05.2016 проходила лікування у Регіональному медичному центрі «Відродження» із діагнозом: F43.0 «Гостра стресова реакція» внаслідок перенесеного 13.05.2016 посттравматичного стресового розладу (а. с. 130).

Позивачем представлено результати ультразвукового дослідження органів малого тазу від 23.11.2016, від 24.11.2016, 26.10.2016, 15.03.2017 на підтвердження завмерлої вагітності (а. с. 131-134).

Частково задовольняючи позов, суд виходив з того, що позивач зазнала погіршення здоров`я, негативних емоції, змістом яких є занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, інші негативні переживання, що підтверджується зібраними по справі доказами, в т.ч. і показами опитаних свідків.

Суд вважає негативні емоції позивача, викликані протиправними діями відповідача, досягли рівня переживань (у розумінні ст. 23 ЦК України), а отже моральну шкоду було завдано.

З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Посилання апелянта КДКА Хмельницької області, що висновки суду про завдання позивачу моральної шкоди ґрунтуються не на досліджених в судовому засіданні доказах, а на твердженнях позивача у позовній заяві та в поясненнях у судовому засіданні, відтак не є доведеним позивачем фактом, а лише припущенням суду, є безпідставними. Позивач на підтвердження своїх позовних вимог надала належні, допустимі та достатні докази, на підставі яких суд правомірно встановив наявність обставин (фактів), що обґрунтовують її позовні вимоги.

Водночас, безпідставним є твердження КДКА Хмельницької області про те, що позивач не довела, що сусіди, клієнти та колеги змінили ставлення до неї у негативний бік, дехто почав звинувачувати її у подачі до КДКА Хмельницької області підроблених документів, у недостатності її знань з права. Цей факт є очевидним та пов`язаний з обставинами, які стали підставою звернення позивача до суду.

Посилання КДКА Хмельницької області, що наявність вини заподіювача моральної шкоди, як і сам факт заподіяння такої шкоди, позивач повинен довести в судовому засіданні належними і допустимими доказами, чого ОСОБА_1 , не зробила, є безпідставними з підстав, викладених вище.

Доводи апеляційної скарги КДКА Хмельницької області, що окрім загальних фраз про наявність доказів погіршення стану здоров`я у позивача, негативних емоцій, в оскаржуваному рішенні не зазначено доказів наявності моральної шкоди у позивача, факту протиправності діяння її заподіювача та наявності причинного зв`язку між моральною шкодою і протиправним діянням заподіювача, не зазначено і доказів вини КДКА Хмельницької області у заподіянні позивачу будь-якої моральної шкоди, і що відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди, є необґрунтованими, спростовуються дослідженими судом доказами та свідчить про незгоду апелянта з прийнятим рішенням. Місцевий суд, в свою чергу, вірно керувався ст. 23 ЦК України, обґрунтував мотиви її застосування, та оцінив зібрані у справі докази з дотриманням положень ст. 89 ЦПК України.

Твердження КДКА Хмельницької області про те, що довідка Регіонального медичного центру «Відродження» Київської регіональної організації «Відродження» від 11.11.2019 про те, що ОСОБА_1 з 16.05.2016 проходила лікування з діагнозом «гостра стресова реакція» внаслідок перенесеного 13.05.2016 посттравматичного стресового розладу, а також представлені позивачем результати УЗД від 23.11.2016, 24.11.2016, 26.10.2016, 15.03.2017 на підтвердження завмерлої вагітності, ні за яких обставин не можуть бути доказами заподіяння позивачу моральної шкоди саме рішеннями та діями відповідача та не доводять позовних вимог, висновків суду не спростовують.

Посилання апелянта на те, що місцевим судом не було враховано, що Верховний Суд у постанові від 27.10.2020, скасовуючи постанову Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/11725/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 відхилив усі доводи позивача щодо протиправності дій КДКА Хмельницької області як під час допуску її до складання кваліфікаційного іспиту, так і під час його проведення 20.01.2017 та встановив, що позовні вимоги ОСОБА_1 були обґрунтовані лише в частині нездійснення КДКА Хмельницької області заходів щодо дотримання належних умов складання іспиту, в тому числі щодо забезпечення тиші та присутності сторонніх осіб у приміщенні складання іспиту, які намагались зірвати проходження позивачем іспиту, і що ці обставини не доводять наявності вини КДКА Хмельницької області у заподіянні моральної шкоди позивачу шляхом приниження її честі, гідності та ділової репутації під час проведення письмового іспиту 20.01.2017, є необґрунтованим. Висновок судів про нездійснення КДКА Хмельницької області заходів щодо дотримання належних умов складання іспиту, в тому числі щодо забезпечення тиші та присутності сторонніх осіб у приміщенні складання іспиту, які намагались зірвати проходження позивачем іспитів, є обов`язком відповідача.

Твердження КДКА Хмельницької області про те, що відсутній будь-який причинний зв`язок між встановленими Верховним Судом фактами і визначеним позивачем способом заподіяння та відшкодування їй моральної шкоди, є безпідставним, та позивачем доведений.

Доводи КДКА Хмельницької області, що присутність сторонніх осіб (працівників поліції та громадськості) під час складання позивачем екзамену, не призвів і не міг призвести до заподіяння позивачу моральної шкоди шляхом приниження честі, гідності та ділової репутації та сформувати стосовно неї негативний імідж в очах місцевої територіальної громади та її представницьких органів, органів влади, суддів, прокурорів та адвокатів, оскільки сам по собі факт незабезпечення тиші у місці проведення іспиту став підставою скасування рішення КДКА Хмельницької області від 20.01.2017 Верховним Судом і став підставою для відновлення права позивача на повторне складання кваліфікаційного іспиту, не може бути підставою для скасування рішення суду, і судом правомірно визнано вказаний факт таким, що заподіяв моральної шкоди позивачу.

Посилання ОСОБА_1 , що суд першої інстанції помилково визначив підстави для зменшення суми відшкодування завданої моральної шкоди, обґрунтувавши свої висновки недоведеністю позивачем високого матеріального становища відповідача та не підтвердженням належними та допустимими доказами обставин, що стали підставою для прийняття рішення КДКА Хмельницької області від 13 липня 2016 року стосовно ОСОБА_1 , що протиправність дій та рішення КДКА Хмельницької області №91 від 13 липня 2016 року щодо неї встановлена рішенням ВКДКА №X - 002/2016 від 28 жовтня 2016 року і повторного доведення не потребує, є безпідставними та не можуть слугувати підставою для скасування судового рішення. Суд оцінив докази у сукупності відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України.

Те, що відповідач ні у відзиві, ні в поясненнях свого представника жодного разу не посилався на проблеми з фінансовим станом, жодного доказу про це не подано, не свідчить про достатність підстав для задоволення позовної заяви в повному обсязі.

Аргументи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги тривалість та систематичність вчинення протиправних дій відповідачем щодо ОСОБА_1 , є безпідставним. Місцевим судом з`ясовано усі обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, а також досліджено докази, якими вони обґрунтовувались під час розгляду справи по суті, судом застосовано правові норми, що підлягають застосуванню до правовідносин, що склались між сторонами.

Посилання ОСОБА_1 , що дії відповідача призвели до незворотних змін у житті та здоров`ї позивача, істотної шкоди її діловій репутації, дії КДКА Хмельницької області вплинули на позитивний імідж позивача в очах місцевої територіальної громади та її представницьких органів, органів влади, суддів, прокурорів та адвокатів, роботодавця та клієнтів позивача, судом першої інстанції при постановленні рішення взято до уваги.

Доводи апеляційних скарг, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Виходячи з наявних в матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та нормам матеріального права.

Оскільки судове рішення правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 14 червня 2021 року.

Судді А.В. Купельський

Л.М. Грох

А.М. Костенко