Справа № 638/3704/21
Провадження № 2/638/3538/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2021 Дзержинський районний суду м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю: секретаря судового засідання представника позивача представника відповідача- Поволяєвої О.В. - Лаптійчук К.В. , - Кухарука В.О. , - Черняка А.Л. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Машкової Світлани Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - товариство з обмеженою відповідальністю «Кепітал Естейт» про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» (далі - ТОВ «ФК «Поліс») звернулося до суду з позовом до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Машкової Світлани Леонідівни про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.12.2020 року, та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивовано тим, що 07.07.2020 року ТОВ «ФК «Поліс» звернулося з адвокатським запитом до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Машкової С.Л. про видачу дубліката іпотечного договору № 15.62-00/08-ДІ01 від 27.06.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1855, з підстави втрати оригіналу даного договору.

Необхідність отримання дублікату вказаного іпотечного договору обґрунтовано наступним.

27.06.2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Машковою С.Л. було посвідчено іпотечний договір № 15.62-00/08-ДІ01 та зареєстровано в реєстрі за № 1855, який було укладено між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 , згідно умов якого предметом іпотеки є нежитлова будівля літ. «С-2», загальною площею 1 476,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі договору іпотеки в державному реєстрі іпотек було внесено запис про іпотеку від 27.06.2008 року за реєстраційним номером обтяження 7474142, який було перенесено 01.10.2014 року за № 7191728 до державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - запис про іпотеку).

Відповідно до ухвали Господарського суду Харківської області від 29 вересня 2014 року по справі № 922/2459/14 до складу ліквідаційної маси банкрута повного товариства «Євтушенко і КО» було включено предмет іпотеки.

18 листопада 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Поліс» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами, відповідно до умов якого ПАТ «ВТБ Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Поліс» права вимоги по кредитних договорах, укладених між ПАТ «ВТБ Банк» та фізичними особами, зокрема права вимоги за договором про іпотечний кредит № 15.62-00/08 від 27.06.2008 року, укладений між ПАТ «ВТБ Банк» та фізичною особою ОСОБА_1 .

На адвокатський запит вих. № 3.1322 від 28.07.2020 року, відповідач відмовив у видачі дублікату іпотечного договору, про що виніс постанову від 14.08.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на розділ П глави 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі -Порядок).

Позивач вважає таку відмову нотаріуса незаконною, оскільки на час звернення з адвокатським запитом ТОВ "ФК «Поліс» є кредитором та іпотекодержателем за договором іпотеки № 15.62-00/08-ДІ01 від 27.06.2008 року. З метою задоволення вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки має право на отримання дублікату вказаного договору, оскільки первісний кредитор ПАТ «ВТБ Банк»» станом на час звернення з запитом жодних прав по даному кредитному договору та договору іпотеки не має.

Оскільки вимогами чинного законодавства та договорами про відступлення права вимоги від 18.11.2015 року передбачено право нового кредитора на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, то вчинити вказані дії ТОВ «ФК «Поліс» за відсутності оригіналу (дублікату) договору іпотеки не має можливості.

Просив визнати незаконною та скасувати постанову про відмову приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Машкової С.Л. № 132/02-31 від 22.12.2020 року у видачі дубліката іпотечного договору № 15.62-00/08-ДІ01 від 27.06.2008 року, який зареєстрований в реєстрі за № 1855, та зобов`язати відповідача видати дублікат іпотечного договору № 15.62-00/08-ДІ01 від 27.06.2008 року, зареєстрований в реєстрі за № 1855, укладений між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 . Стягнути з відповідача судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 березня 2021 року провадження по вищевказаній справі відкрито та призначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2021 року залучено ТОВ «Кепітал Естейт» до участі у цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Представником відповідача подано відзив на позов, в якому просив суд у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що доводи позивача щодо втрати оригіналу іпотечного договору не доведені, надані позивачем документи свідчать про те, що оригінал іпотечного договору позивач від банку не отримував. Позивачем не надано будь-яких доказів, що свідчать про передачу документів первісним кредитором та іпотекодержателем. Зважаючи на те, що банк не передавав позивачу договір іпотеки, подальша втрата даного договору позивачем виключена, зважаючи на що вимога позивача про видачу дубліката іпотечного договору є безпідставною. Відомості про відступлення права вимоги підлягають державній реєстрації. Зважаючи на те, що позивачем після укладення договору відступлення права вимоги не було проведено державну реєстрацію відомостей, підстави для видачі дубліката іпотечного договору були відсутні, оскільки набувач права вимоги за даним договором не є особою, за дорученням якої чи щодо якої вчинялася нотаріальна дія щодо посвідчення договору іпотеки.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якій зазначив, що позивач отримав від попереднього кредитора оригінал договору іпотеки, який в подальшому був втрачений. Для поновлення первинного запису про іпотеку, проведення державної реєстрації відступлення прав за іпотечним договором ТОВ «ФК «Поліс» зобов`язане надати державному реєстратору оригінал чи дублікат іпотечного договору, які у позивача відсутні. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі дублікату іпотечного договору порушує права позивача та унеможливлює проведення державної реєстрації заміни іпотекодержателя за іпотечним договором.

Представником третьої особи надані до суду пояснення, в яких просив суд у задоволенні позову відмовити з підстави їх необґрунтованості. Зазначив, що договір відступлення права вимоги за іпотечним договором є нікчемним через факт відсутності зареєстрованої іпотеки спірного приміщення в момент укладення договору відступлення права вимоги.

Представником позивача надано до суду відповідь на пояснення третьої особи, відповідно до якої запис про іпотеку був відсутні у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під час відступлення права вимоги за договором іпотеки з підстави його скасування ухвалою суду господарської юрисдикції, адже майно, яке виступало предметом іпотечного договору було включене до складу ліквідаційної маси банкрута ПТ «Євтушенко і Ко». Запис про іпотеку, який був скасований судом під час процедури банкрутства є чинним та таким, що продовжує свою дію навіть без відображення в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а отже на момент відступлення прав вимоги за іпотечним договором, іпотека була чинною, що дозволяло ПАТ «ВТБ Банк» вчинити відступлення прав вимоги за договором іпотеки. ТОВ «ФК «Поліс» набуло статус іпотекодержателя без проведення державної реєстрації відступлення за договором іпотеки.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Надав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позові, відповіді на відзив та відповіді на пояснення третьої особи.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив суд у задоволенні позову відмовити. Надав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у відповіді на позов.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 27.06.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 15.62-00/08-КІ.

27.06.2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Машковою С.Л. було посвідчено іпотечний договір № 15.62-00/08-ДІ01 та зареєстровано в реєстрі за № 1855, який було укладено між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 , згідно умов якого предметом іпотеки є нежитлова будівля літ. «С-2», загальною площею 1 476,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

18.11.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Поліс» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «ВТБ Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Поліс» права вимоги за договором про іпотечний договір № 15.62-00/08-ДІ01 від 27.06.2008 року, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та фізичною особою ОСОБА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Машковою С.Л. від 22.12.2020 року, ТОВ «ФК «Поліс» відмовлено у видачі дублікату іпотечного договору № 15.62-00/08-ДІ01 від 27.06.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1855, на підставі ст.ст. 8, 34, 49, 53 ЗУ «Про нотаріат», відповідно до яких дублікат втраченого документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, видається: у разі його втрати або зіпсування, за письмовою заявою фізичних та юридичних осіб, дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії, зважаючи на що видати дублікат договору іпотеки ТОВ "ФК «Поліс»" є неможливим.

Сторонами зобов`язання відповідно до ч. 1 ст.510 ЦК України є боржник та кредитор.

Згідно із положеннями ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частинами першою та другою статті 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом - у володіння третій особі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Кредитор у зобов`язанні, згідно з положеннями ст. 512 ЦК України, може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), якщо це не заборонено договором або законом.

Відступлення прав за іпотечним договором, відповідно до ст.512 ЦК України та ст. 24 Закону України «Про іпотеку» здійснюється за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням, правочин про відступлення права вимоги за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню, а відомості державній реєстрації.

Виходячи із положень, закріплених у ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто обсяг прав та обов`язків сторін саме у зобов`язанні залишається незмінним, відбувається виключно заміна одного кредитора (іпотекодержателя) на іншого.

Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України саме первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, а в іпотечних правовідносинах - іпотечні договори або їх дублікати.

Правовою основою діяльності нотаріату відповідно до ст. 2 Закону України «Про нотаріат» є КонституціяУкраїни, Закон України «Про нотаріат», інші законодавчі акти України.

Передумовою законності нотаріальних актів є те, що нотаріус перед вчиненням нотаріальних дій має перевіряти відповідність їх закону.

Право на оскарження дій нотаріуса чи відмову у їх вчиненні відповідно до ст. 50 Закону має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Порядок видачі дублікатів документів, посвідчених або виданих нотаріусами врегульовано статтями 8, 34, 53 Закону України «Про нотаріат» та главою 22 розділу ІІ Порядку.

Видача дубліката втраченого або зіпсованого документа здійснюється державним нотаріальним архівом. До передачі в архів примірників документів, посвідчених або виданих нотаріусами, дублікат втраченого або зіпсованого документа видається нотаріусом за місцем його зберігання.

Видача дубліката документа включає одночасно два аспекти нотаріальної діяльності: вчинення нотаріальної дії та видачу інформації, яка становить предмет нотаріальної таємниці.

Згідно ст. 53 Закону України «Про нотаріат» право на отримання дубліката документа мають особи, перелічені в першому реченні частини п`ятої статті 8 Закону, тобто фізичні та юридичні особи, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії.

Посилання даної норми на статтю 8 цього Закону свідчить про те, що законодавець пов`язує право на отримання зазначених відомостей з обмеженим колом суб`єктів з урахуванням необхідності дотримання нотаріальної таємниці.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанова від 01.12.2018р. у справі № 243/7935/16-ц з подібними правовідносинами у висновку про правильне застосування норм права визначив, що перелік підстав видачі дубліката документа, визначених у статті 53 Закону є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає. Крім того, коло осіб, яким надано право отримувати дублікат утраченого або зіпсованого документа, не підлягає розширювальному тлумаченню.

Відповідно до підпунктів 1.1, 1.2 пункту 1 глави 22 розділу II Порядку, видача дублікату нотаріусом проводиться за наявності одночасно двох умов: втрати або зіпсування документа; звернення до нотаріуса за отриманням дублікату чітко визначеного кола осіб: осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялась нотаріальна дія.

У випадку відсутності вказаних двох умов, керуючись статями 5, 49 Закону нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії.

Оскільки позивач як набувач права вимоги за іпотечним договором не є особою, за дорученням якої чи щодо якої вчинялася нотаріальна дія щодо посвідчення договору іпотеки, достатні правові підстави для видачі йому дублікату іпотечного договору відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.10.2020 р. у справі № 200/19062/17.

Доводи позивача про те, що він є правонаступником сторони іпотечного договору, зважаючи на що має беззаперечне право на отримання у нотаріуса його дублікату, судтакож вважає необгрунтованими, зважаючи на наступне.

У зв`язку з покладенням згідно з ч.1 ст. 517 ЦК України на первісного кредитора обов`язку передати новому кредиторові при відступленні права вимоги документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, а також тим, що встановлення та реалізація всього обсягу прав нового кредитора (іпотекодержателя) відповідно до іпотечного договору можлива за наявності у нього примірника такого договору, який передається при укладенні договору відступлення права вимоги, суд дійшов висновку, що відмова нотаріуса у видачі дубліката іпотечного договору ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Судом не встановлена і позивачем не доведено обставин отримання ним примірнику іпотечного договору при укладенні договорів відступлення права вимоги, а також втрату такого договору.

Відсутність такого договору у позивача не свідчить про втрату або зіпсування документа, що згідно Закону України «Про нотаріат» є підставою для видачі нотаріусом дубліката договору.

Відсутність доказів щодо звернення позивача до іпотекодавця для отримання відповідного документа свідчить про передчасність звернення до нотаріуса для отримання його дубліката, тому відмова нотаріуса в видачі дубліката в такому випадку не може вважатися обмеженням права ТОВ «Фінансової компанії «Поліс», а тому відсутні підстави для визнання відмови нотаріуса в видачі дубліката іпотечного договору незаконною.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 09.09.2019 р. у справі № 640/9690/16-ц.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відмовляючи у видачі позивачу дублікату іпотечного договору, нотаріус діяв відповідно до вимог чинного законодавства, а отже підстав для задоволення позову не вбачається.

Крім того, суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо наявності у нього беззаперечного права на отримання дублікату договору з підстави самого лише укладення договору про відступлення права вимоги за договорами іпотек та договорами застави, оскільки як було зазначено вище, відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про нотаріат» відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 5.9. укладеного між позивачем та ПАТ «ВТБ Банк» договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави порядок державної реєстрації відомостей про відступлення прав за договором іпотеки в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно, порядок задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки, зміст ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 24 Закону України «Про іпотеку», та положення законодавства (вимоги Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») щодо державної реєстрації відомостей про відступлення права іпотеки, сторонам договору роз`яснено нотаріусом.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначений договір про відступлення прав вимоги укладено позивачем 12 травня 2016 року, з заявою про видачу дублікату іпотечного договору позивач звернувся до нотаріуса лише 07 липня 2020 року, тобто позивачем не було проведено відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про нотаріат» державну реєстрацію у встановленому законом порядку відомостей про відступлення понад три роки до звернення до нотаріуса з вомогою про видачу дубліката договору.

Суд вважає, що доводи позивача щодо порушення відповідачем прав останнього на проведення державної реєстрації відомостей про відступлення, у зв`язку з відмовою у видачі дубліката іпотечного договору, є необґрунтованими, оскільки з правового аналізу зазначених вище норм права не вбачається безумовного обов`язку нотаріуса видати дублікат договору на підставі звернення набувача права вимоги, відомості щодо відступлення прав за іпотечним договором щодо якого не підлягали державній реєстрації.

Зважаючи на зазначене вище, підстави для задоволення позову відсутні.

Оцінюючи інші доводи та аргументи позивача, суд керується практикою Європейського суду з прав людини, який вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Зважаючи на зазначене вище, інші доводи позивача, не є правовою підставою для задоволення позову.

На підставі викладеного, ст.ст. 510, 512, 514, 517, 572, 575 ЦК України, ст.ст.7, 8, 34, 49, 50, 53 Закону України «Про нотаріат», керуючись ст.ст. 1-23, 76-81, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 352, 254, 355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Машкової Світлани Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - товариство з обмеженою відповідальністю «Кепітал Естейт» про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Поволяєва