Провадження № 2/752/1242/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.05.2021 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Оджубейської Д.І.,

розглянувши у позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, приватний виконавець Кісельова Віталіна Володимирівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем 31.10.2017р. за реєстровим №24344 про стягнення заборгованості у розмірі 102 684,99 доларів США.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.06.2007 року між позивачем та відповідачем, укладено договір кредиту №10-29/3643, відповідно до якого відповідач надав позивачу кредитні кошти у сумі 55 000 доларів США зі сплатою 11,95% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 19 червня 2032 року.

В забезпечення виконання вищезазначеного зобов`язання позивачем 20.06.2007 року було укладено з відповідачем договір іпотеки №02-10/2138, відповідно до якого позивач передав в іпотеку відповідачу квартиру АДРЕСА_1 .

31.10.2017 року приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис №24344 про стягнення на користь відповідача заборгованості, що виникла по вищезазначеному Договору кредиту №10-29/3643 від 20.06.2007 року.

05.06.2019 року приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Кісельовою Віталіною Володимирівною було відкрито виконавче провадження №59277330 щодо виконання зазначеного виконавчого напису.

Позивач в обґрунтування неправомірності вчинення виконавчого напису посилалася на те, що виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Позивач зазначає, що пред`явлена у виконавчому написі до стягнення заборгованість не є безспірною, а з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.08.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачем подано до матеріалів справи письмові пояснення, відповідно до яких відповідач заперечив проти позовних вимог у повному обсязі, даний позов вважає безпідставним та незаконним, зазначив, що ним подано всі необхідні документи на підтвердження безспірності заборгованості боржника.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 29.01.2021 року закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача та треті особи в судове засідання не з`явились, про місце і час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.06.2007 року між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», укладено договір кредиту №10-29/3643, відповідно до якого відповідач надав позивачу кредитні кошти у сумі 55 000 доларів США зі сплатою 11,95% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 19 червня 2032 року.

В забезпечення виконання вищезазначеного зобов`язання позивачем 20.06.2007 року було укладено з відповідачем договір іпотеки №02-10/2138, відповідно до якого позивач передав в іпотеку відповідачу квартиру АДРЕСА_1 .

31.10.2017 року приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис №24344 про стягнення на користь відповідача заборгованості, що виникла по вищезазначеному Договору кредиту №10-29/3643 від 20.06.2007 року за період з 10.12.2014 р. по 10.10.2017 р. в розмірі строкової заборгованості в сумі 32491 доларів США, простроченої заборгованості в розмірі 18467,74 доларів США, строкової заборгованості по нарахованих відсотках в розмірі 574,70 доларів США, простроченої заборгованості по нарахованих відсотках в розмірі 51151,55 доларів США. Загальна сума заборгованості становить 102684 доларів США 99 центів.

05.06.2019 року приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Кісельовою Віталіною Володимирівною було відкрито виконавче провадження №59277330 щодо виконання зазначеного виконавчого напису.

Згідно з ч.1 статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

За ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595.

У відповідності зі ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до п.п.1, 3 гл.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 із змінами внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 № 662.

Постановою Кабміну № 662 до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, внесено зміни, відповідно до яких, серед іншого, Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту:

«Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, пункт 2 змін, що вносяться до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З огляду на що, на момент вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. виконавчого напису норма чинного законодавства про можливість вчинення виконавчих написів в безспірному порядку на підставі кредитних договорів, що не посвідчені нотаріально, була скасована.

Крім того, відповідно до пунктів 1.1, 1.1.1. Договору кредиту, позичальник вносить чергові платежі по кредиту щомісячно до 10-го числа поточного місяця в розмірі 183 долари США починаючи з липня 2007 року.

Відповідно до пункту 4.4. Договору кредиту у разі невиконання позичальником обов`язків, визначених п.п.3.3.2.-3.3.7., 3.3.11.-3.3.13., 3.3.18, та 3.3.19. цього Договору, порушення позичальником умов договору, визначених у п.1.3. та 3.3.5. цього Договору, протягом більше, ніж десять робочих днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції.

Згідно з п. 4.5. Договору кредиту у разі невиконання позичальником обов`язків, визначених п.п.3.3.7., 3.3.8. цього Договору, протягом більше ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов`язаний погасити кредит, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції.

Як зазначенено позивачем, та не спростовано відповідачем, з липня 2007 року по листопад 2010 року позивач виконував умови договору кредиту щодо сплати чергового платежу. В грудні 2010 року позивач прострочив чергових платіж у розмірі 183 доларів США.

Як встановлено судом, 14.12.2010 року відповідач пред`явив вимогу №084-05/96-6829 про повне дострокове погашення позивачем заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування кредитом, а отже суд приходить до висновку, що саме з грудня 2010 року в відповідача виникло право достроково стягнути всю заборгованість за кредитом.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Приймачи до увагу зазначене, суд погоджується з твердженням позивача про порушення п.п.3.1 п.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України в частині не дотримання строку щодо якого приватний нотаріус має право вчиняти виконавчий напис.

З боку відповідача суду не надано доказів на спростування зазначених обставин.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В силу положень ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків в зв`язку з вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Спір про право, який ґрунтується на вчиненій нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, розглядається судом за позовом боржника до стягувача.

За змістом статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (рішення в справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005р.).

Таким чином особа має право пред`явити до суду таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

З огляду на зазначене, суд вважає, що вищезазначений виконавчий напис вчиненний приватним нотаріусом Чуловським Володимиром Анатолійовичем підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Питання щодо судових витрат вирішується судом в порядку ст.141 ЦПК України, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені при зверненні до суду у вигляді сплати судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк»), треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, приватний виконавець Кісельова Віталіна Володимирівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №24344, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем 31.10.2017 щодо стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості, що виникла за Договором кредиту від 20 червня 2007 року №10-29/3643, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 .

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (, м.Київ, вул. Велика Васильківська, 100) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати в розмірі 1152,60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя