КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

справа № 754/1954/19

провадження № 22-ц/824/9177/2021

10 червня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.,

вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту родинних відносин, за апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 31 січня 2020 року в складі судді Таран Н. Г.,

встановив:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 31 січня 2020 року, у вступній частині якого ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03 лютого 2020 року виправлено описку щодо дати постановлення рішення, заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту родинних відносин задоволено.

11.05.2021 Київська міська рада в особі представника Хрущ А. подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Деснянського районного суду м. Києва від 03 лютого 2020 року, скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову ОСОБА_1 в задоволенні її заяви.

Заява про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивована тим, що Київська міська рада не була залучена до участі в даній справі, про оскаржуване рішення дізналася 05 січня 2021 року, коли отримала лист Київської місцевої прокуратури №4.

Вказує, що 12.01.2021 Київською міською радою до Київського апеляційного суду було подано апеляційну скаргу, яку ухвалою цього суду від 22 січня 2021 року було залишено без руху та надано строк для надіслання на адресу суду оригіналу квитанції про сплату судового збору.

На дату закінчення строку для усунення недоліків платіжне доручення про сплату судового збору не надійшло до Департаменту будівництва та житлового забезпечення, а тому ухвалою Київського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року апеляційну скаргу Київської міської ради визнано неподаною та повернуто скаржнику.

З огляду на те, що представником Київської міської ради Хрущ А. до апеляційної скарги не додано доказів, коли саме платіжне доручення про сплату 18.02.2021 судового збору за подання апеляційної скарги надійшло до Департаменту будівництва та житлового забезпечення, що унеможливлювало вирішення питання про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, ухвалою Київського апеляційного суду від 20 травня 2021 року апеляційну скаргу Київської міської ради залишено без руху.

Роз`яснено, що у разі, якщо вказані в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження підстави для поновлення такого строку будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження може бути відмовлено. У разі, якщо інші недоліки апеляційної скарги не будуть усунені в строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута особі, що її подала.

На виконання вказаної ухвали суду, 04.06.2021 Київська міська рада в особі представника Хрущ А. подала апеляційну скаргу у новій редакції, при цьому її копії не містили доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження додатково зазначила, що до Департаменту будівництва та житлового забезпечення платіжне доручення від 17.02.2021 №126 про сплату судового збору надійшло 01.03.2021.

Вказані причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Деснянського районного суду м. Києва від 31 січня 2020 року не можуть бути визнані судом поважними з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 3 статті 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 31 січня 2020 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту родинних відносинзадоволено (а.с. 143-146 т.1).

12.01.2021 Київська міська рада в особі представника Хрущ А. подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що не була учасником справи, про оскаржуване судове рішення дізналася 05 січня 2021 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 січня 2021 року поновлено Київській міській раді строк на апеляційне оскарження рішення суду. Апеляційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків - протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали надати суду апеляційної інстанції квитанцію про сплату судового збору (а.с. 173-176 т.1).

Як зазначає сама представник Київської міської ради та підтверджується матеріалами справи, копію ухвали Київського апеляційного суду від 22 січня 2021 року було отримано на офіційну електронну адресу заявника () 08 лютого 2021 року (а.с.3 т.2) та повторно, через засоби поштового зв`язку, 05 березня 2021 року (а.с.181 т.1).

З огляду на те, що доказів сплати судового збору до 22 квітня 2021 року суду надано так і не було, ухвалою Київського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року апеляційну скаргу Київської міської ради визнано неподаною та повернуто (а.с. 182-183 т.1).

Разом з тим судом встановлено, що судовий збір за подання апеляційної скарги Київською міською радою було сплачено 18 лютого 2021 року (а.с.192 т.1), платіжне доручення про сплату судового збору надійшло до Департаменту будівництва та житлового забезпечення 01 березня 2021 року (а.с. 4, 5 т.2), повторно з апеляційною скаргою її представник Хрущ А. звернулась до суду 11 травня 2021 року (а.с. 236 т.1).

Доказів поважності причин, з яких неможливо було надати Київському апеляційному суду платіжне доручення про сплату судового збору в період з 01 березня 2021 року ( коли воно надійшло до уповноваженої особи Київської міської ради) до 22 квітня 2021 року (дати першого повернення апеляційної скарги) суду надано не було.

Заява про поновлення строку на апеляційне оскарження також не містить посилання на інші обставини, які слугували підставою для подання апеляційною скарги через чотири місяці після того, як Київській міській раді стало відомо про існування оскаржуваного нею судового рішення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 № 475/97- ВР, кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Європейський суд з прав людини зауважив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Поважними причинами пропуску строку є ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

З урахуванням викладеного, тієї обставини, що з моменту, коли Київській міській раді стало відомо про зміст оскаржуваного судового рішення до моменту подачі апеляційної скарги минуло більше чотирьох місяців, за відсутності доказів існування істотних перешкод чи труднощів для своєчасного вчинення відповідної процесуальної дії, заява про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження в порядку, встановленому ст. 358 цього Кодексу.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, застосування положень ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги не є порушенням права особи на доступ до правосуддя.

Керуючись ст. 357, 358 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Визнати підстави пропуску Київською міською радою строку на подання апеляційної скарги на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 31 січня 2020 року неповажними.

У відкритті апеляційного провадження в справі зазаявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту родинних відносин, за апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 31 січня 2020 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя - доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк