Ухвала

16 червня 2021 року

м. Київ

справа № 520/1580/18

провадження № 61-6610ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Філіппова Євгенія Володимировича на рішення Київського районного суду міста Одеси від 23 грудня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Компанія «MLK Hotelbetries GmbH», Компанія «MLK trade & development GmbH», Компанія «AnKos Trade, Development & Beteiligung GmbH», про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила: 1) виділити їй: частку в розмірі 50 % Компанії MLK Hotelbetries GmbH; частку в розмірі 47,45 % Компанії MLK trade & development GmbH; частку в розмірі 40 % Компанії AnKos Trade, Development & Beteiligung GmbH; 2 500 000 грн на виконання умов договору позики від 16 березня 2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; 50 % доходів, отриманих ОСОБА_2 від її імені як учасника Товариства з обмеженою відповідальність «Торговий центр Середньофонтанський», з вересня 2011 року до моменту ухвалення рішення суду; 2) виділити ОСОБА_2 на праві власності майно: частку в розмірі 50 % Компанії MLK Hotelbetries GmbH; частку в розмірі 47,45 % Комапанії MLK trade & development GmbH; частку в розмірі 40 % Компанії AnKos Trade, Development & Beteiligung GmbH; 2 500 000 грн на виконання умов договору позики від 16 березня 2015 року, укладеного між ним та ОСОБА_3 ; 50 % доходів отриманих ОСОБА_2 від її імені як учасника Товариства з обмеженою відповідальність «Торговий центр Середньофонтанський», з вересня 2011 року до моменту ухвалення рішення суду; 3) Стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 50 % доходів, отриманих ОСОБА_2 від її імені як учасника Товариства з обмеженою відповідальність «Торговий центр Середньофонтанський», з вересня 2011 року до моменту ухвалення рішення суду.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 23 грудня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року (повний текст якої складено 19 березня 2021 року) апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Філіппова Ю. Г. залишено без задоволення, а рішення Київського районного суду міста Одеси від 23 грудня 2019 року - без змін.

19 квітня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Філіппов Ю. Г. подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Київського районного суду міста Одеси від 23 грудня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Представник ОСОБА_1 - адвокат Філіппов Ю. Г. також заявив клопотання про відстрочення ОСОБА_1 сплати судового збору за подання касаційної скарги, посилаючись на те, що на її утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, аліменти на яких фактично не сплачуються з 2018 року, а розмір судового збору є значним.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 26 квітня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Філіппова Ю. Г. про відстрочення сплати судового збору, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме - заявнику необхідно було сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 17 620 грн. Також заявнику було роз`яснено про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Відмовляючи в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Філіппова Ю. Г. про відстрочення сплати судового збору, Верховний Суд виходив з того, що наведені адвокатом Філіпповим Ю. Г. обставини не можуть бути підставою для відстрочення ОСОБА_1 сплати судового збору, оскільки він не надав доказів на підтвердження того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу ОСОБА_1 , а її майновий стан на день звернення з касаційною скаргою перешкодив їй сплатити судовий збір у встановлених законодавством порядку і розмірі.

У травні 2021 року представник ОСОБА_2 - адвокат Вовк О. Є. подав до Верховного Суду заперечення проти відкриття касаційного провадження у справі та заяву про визнання дій представника ОСОБА_1 - адвоката Філіппова Ю. Г. зловживанням процесуальними правами та застосування до нього заходів процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заява представника ОСОБА_2 - адвоката Вовка О. Є. мотивована тим, що у клопотанні про відстрочення сплати судового збору представник ОСОБА_1 - адвокат Філіппов Ю. Г. вказав завідомо неправдиві відомості про несплату ОСОБА_2 аліментів на дітей, що є спробою створити враження про незадовільний майновий стан ОСОБА_1 і є недобросовісною процесуальною поведінкою.

Заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 44 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ чи висловлення явної неповаги до суду чи учасників справи.

Наведені представником ОСОБА_2 - адвокатом Вовком О. Є. обставини не дають підстав для висновку про наявність в діях представника ОСОБА_1 - адвоката Філіппова Ю. Г. ознак зловживання процесуальними правами згідно з вищенаведеною частиною другою статті 44 ЦПК України, тому в задоволенні його заяви необхідно відмовити.

Що стосується поданого у червні 2021 року представником ОСОБА_2 - адвокатом Вовком О. Є. клопотання про повернення касаційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Філіппова Ю. Г. у зв`язку з невиконанням у встановлений судом строк вимог ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 26 квітня 2021 року про залишення касаційної скарги без руху, то вказане питання підлягає вирішенню Верховним Судом незалежно від цього клопотання.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 283, ОСОБА_1 отримала вказану ухвалу від 26 квітня 2021 року про залишення касаційної скарги без руху 08 травня 2021 року.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 267, представник ОСОБА_1 - адвокат Філіппов Ю. Г. отримав зазначену ухвалу 11 травня 2021 року.

Станом на 16 червня 2021 року від ОСОБА_1 та її представника - адвоката Філіппова Ю. Г. до Верховного Суду не надійшло матеріалів на усунення недоліків касаційної скарги.

Згідно з пунктом 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Станом на 16 червня 2021 року від ОСОБА_1 та її представника - Філіппова Ю. Г. не надійшло заяв про продовження процесуального строку, встановленого для усунення недоліків касаційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху та її повернення в разі неусунення недоліків), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Частинами п`ятою і шостою статті 393 ЦПК України передбачено, що питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.

Отримавши ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 26 квітня 2021 року про залишення касаційної скарги без руху, ОСОБА_1 та її представник - адвокат Філіппов Ю. Г. не виконали вимог цієї ухвали у відведений судом строк, не сплатили судового збору за подання касаційної скарги, не усунули недоліків касаційної скарги, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Тому касаційна скарга підлягає поверненню.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Вовка Олександра Євгеновича про визнання дій представника ОСОБА_1 - адвоката Філіппова Євгенія Володимировича зловживанням процесуальними правами та застосування до нього заходів процесуального примусу.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Філіппова Євгенія Володимировича на рішення Київського районного суду міста Одеси від 23 грудня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Компанія «MLK Hotelbetries GmbH», Компанія «MLK trade & development GmbH», Компанія «AnKos Trade, Development & Beteiligung GmbH», про поділ спільного майна подружжя вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук