Номер провадження: 22-з/813/180/21
Номер справи місцевого суду: 519/224/19
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

18.06.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про виправлення описки у мотивувальній частині повного тексту постанови Одеського апеляційного суду від 19 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (за участю третьої особи - ОСОБА_3 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, -

встановила:

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 жовтня 1999 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано відділом РАГС Южненської міської ради Одеської області. 01 квітня 2016 року даний шлюб було розірвано на підставі рішення Южного міського суду Одеської області. Від даного шлюбу у сторін народилася спільна дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До повноліття дочки відповідач виконував свій обов`язок щодо утримання дитини згідно рішення суду. ІНФОРМАЦІЯ_2 дочці виповнилося 18 років і стягнення аліментів було припинено. Проте, дочка навчається в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» на денній формі навчання, і потребує грошей на своє утримання. Дата закінчення університету - 30 червня 2022 року. Відповідач працює, має стабільний доход і може надавати дитині матеріальну допомогу. На підставі викладеного, ОСОБА_2 вважає, що розмір аліментів на утримання дочки має скласти 1/4 частку доходів відповідача.

Рішенням Южного міського суду Одеської області від 21 вересня 2020 року позов ОСОБА_2 було задоволено, стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 щомісячно, починаючи з 21 лютого 2019 року у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму до кінця строку навчання, тобто до 30 червня 2022 року.

Постановою Одеського апеляційного суду від 19 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково.

Абзац другий резолютивної частини рішення Южного міського суду Одеської області від 21 вересня 2020 року змінено, викладено його у наступній редакції:

Стягнути аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 щомісячно, починаючи з 21 лютого 2019 року, у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) до кінця строку навчання ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В іншій частині судове рішення залишено без змін.

31 травня 2021 року до Одеського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява про виправлення описки у абз.11 арк. 3 мотивувальної частини повного тексту постанови Одеського апеляційного суду від 19 лютого 2021 року, у якому заявник посилався на те, що у вказаному судовому рішенні було допущено описку, а саме, судом помилково вказано, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 належать на праві власності наступні об`єкти нерухомості: чотирикімнатна квартира, розташована у АДРЕСА_1 ; чотирикімнатна квартира, розташована у АДРЕСА_2 ; житловий будинок загальною площею 417, 9 кв.м., розташований на земельній ділянці 1000 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 . Тоді як, вказані об`єкти нерухомості належать померлому батьку ОСОБА_1 - ОСОБА_5 .

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів дійшла до висновку про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_5 про виправлення описки у судовому рішенні, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Згідно з п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Проте, якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає.

Питання про внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення, як із власної ініціативи, так і за заявою осіб, які беруть участь у справі, і незалежно від того, чи виконано рішення, але в межах установленого законом строку, протягом якого воно може бути пред`явлено до примусового виконання. Внесення виправлень у судове рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, строком не обмежено.

Описками вважаються помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.

Колегія суддів зауважує, що виправлення описки у абз.11 арк. 3 мотивувальної частини повного тексті постанови Одеського апеляційного суду від 19 лютого 2021 року шляхом зазначення, що наступні об`єкти нерухомості: чотирикімнатна квартира, розташована у АДРЕСА_1 ; чотирикімнатна квартира, розташована у АДРЕСА_2 ; житловий будинок загальною площею 417, 9 кв.м., розташований на земельній ділянці 1000 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , належали померлому батьку відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , - є зміною змісту судового рішення, що є неприпустимим з огляду на вищевказані положення законодавства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про виправлення описки у мотивувальній частині повного тексту постанови Одеського апеляційного суду від 19 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (за участю третьої особи - ОСОБА_3 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, - необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 269, 381 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про виправлення описки у мотивувальній частині повного тексту постанови Одеського апеляційного суду від 19 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (за участю третьої особи - ОСОБА_3 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.В. Князюк

О.М. Таварткіладзе