Справа № 638/900/21
Провадження № 2-з/638/170/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Щепіхіна В.В. розглянувши заяву представника позивача адвоката Святець Олександра Миколайовича про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач), представник позивача ОСОБА_2 , до приватного виконавця Близнюкова Ю.В. (надалі відповідач 1), ДП «Сетам» (надалі відповідач 2), ОСОБА_3 (надалі відповідач 3), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_4 , про визнання прилюдних торгів та їх результатів недійсними.

Ухвалою судді від 29.01.2021 відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання на 26.02.2021.

Від представника позивача ( ОСОБА_2 ) надійшло клопотання про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 (відповідачу 3) чи іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження рухомого майна, а саме автомобілю MITSUBISHI L200 (2008 року випуску), реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В заяві представник посилається на те, що вказаний автомобіль був зареєстрований за ОСОБА_4 (третя особа по справі) та потім незаконно відчужений на прилюдних торгах попри те, що на нього ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.11.2019 року по справі №643/15547/19 було накладено заборону відчуження майна. В обґрунтування своїх вимог надає копію ухвали зазначеної ухвали. Зазначає, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.11.2019 можуть бути скасовані і спірне майно може бути відчужене третім особам з метою уникнення від виконання судового рішення по цивільній справі про визнання прилюдних торгів та їх результатів недійсними, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим його виконання.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, зміст та вимоги позовної заяви дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з частиною 1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову може бути подана після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову, до яких, зокрема, відноситься заборона вчиняти певні дії. Положення частини 2 цієї статті передбачають, що забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Судом встановлено, що Фрунзенським районним судом м. Харкова по справі №643/15547/19 за позовом ОСОБА_1 (позивач по справі) до ОСОБА_4 (третя особа по справі), ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів за договором позики ухвалою від 12.11.2019 року вжиті заходи забезпечення позову та заборонено вчиняти дії, направлені на відчуження автомобіля Mitsubishi, модель L-200, категорія: легковий, колір: чорний; рік випуску 2008, ДНЗ НОМЕР_1 . Дана ухвала направлена для виконання до Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області.

Вищезазначена справа була розглянута по суті та Фрунзенським районним судом м. Харкова ухвалено рішення від 28.07.2020 року, яким первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів за договором позики задоволено частково.

Як було з`ясовано з відкритих джерел Єдиного державного реєстру судових рішень суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова по справі №643/15547/19 своєю ухвалою від 26.01.2021 заходи забезпечення позову у вигляді заборони відчуження майна скасував за клопотанням ОСОБА_3 , який був третьою особою, що не заявляла самостійних вимог по даній справі. В обґрунтування підстав для скасування суд зазначив, що оскільки відсутні докази звернення стягувача ( ОСОБА_1 ) до виконавчої служби в дев`яностоденний термін з дня набрання рішенням суду законної сили для його примусового виконання, то наявні підстави для скасування заходів забезпечення позову, який було частково задоволено на користь позивача.

Також з відомостей єдиного державного реєстру судових рішень суд установив, що на теперішній час апеляційна скарга представника позивача на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.01.2021 по справі №643/15547/19 про скасування заходів забезпечення позову по суті не розглянута. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 17.02.2021 року по справі №643/15547/19 апеляційну скаргу залишено без руху.

В постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

ОСОБА_1 в особі свого представника звернулася до суду з заявою про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 (відповідач 3) чи іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження рухомого майна, а саме автомобіля MITSUBISHI L200 (2008 року випуску), реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Як встановлено вище судом за наявними матеріалами справи, вказаний автомобіль вже був предметом заявлених вимог щодо заборони його відчуження у заяві про забезпечення позову, яка була задоволена ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.11.2019 року. На теперішній час дана ухвала не скасована, проте існує ухвала Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.01.2021 по справі №643/15547/19 про скасування цих заходів, яка на сьогодні оскаржується позивачем.

Відповідно до частини 12 статті 153 ЦПК України оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного виду забезпечення іншим зупиняє виконання цієї ухвали. Таким чином, з аналізу положень цивільного процесуального кодексу можна дійти висновку, що на теперішній час є чинною ухвала від 12.11.2019 року про застосування заходів забезпечення позову, а саме заборони вчиняти дії, направлені на відчуження автомобіля MITSUBISHI L200 (2008 року випуску), реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка не втратила своєї сили. Представник позивача в своїй заяві даний факт не заперечував, зазначаючи про те, що ці заходи можуть бути скасовані у будь-який момент, доказів зворотного не надав.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника).

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Позивач в своєму позові, в забезпечення якого він звернувся до суду з заявою, просить суд визнати недійсними протокол та акт проведення електронних торгів, в результаті яких було відчужено майно - MITSUBISHI L200 (2008 року випуску), реєстраційний номер НОМЕР_1 .

При цьому в своїй заяві представник зазначає, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.11.2019 можуть бути скасовані і спірне майно може бути відчужене третім особам з метою уникнення від виконання судового рішення по цивільній справі про визнання прилюдних торгів та їх результатів недійсними, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим його виконання.

По-перше, представником не заперечується, що на зазначений вище автомобіль при розгляді справи №643/15547/19 вже накладено заборону вчиняти відносно нього які-небудь дії і доказів припинення дії такої заборони представник не надав.

По-друге, в контексті ч.2 ст. 149 ЦПК України є незрозумілим яким саме чином невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, у разі задоволення позовних вимог та визнання недійсними електронних торгів, з огляду на те, що попереднім власником автомобіля перед проведенням торгів була ОСОБА_4 , а позивач не заявляла будь-яких позовних вимог, які стосуються визнання права власності або інших майнових прав на вказаний автомобіль.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Забезпечення позову шляхом накладення заборони вчинення ОСОБА_3 чи іншими особами будь-яких дій з автомобілем MITSUBISHI L200 (2008 року випуску), реєстраційний номер НОМЕР_1 , щодо його відчуження не може гарантувати виконання можливого рішення суду та ефективний захист у справі про визнання електронних торгів щодо продажу зазначеного автомобіля недійсними.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року по справі № 20/3560/18, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У заяві про застосування заходів забезпечення позову, не наведено достатніх доказів, які б в своїй сукупності свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч.2 ст. 149 ЦПК України.

Таким чином, з аналізу наведених норм та встановлених обставин суд доходить висновку, що заявлений вид забезпечення позову у вигляді заборони вчинення будь-яких дій відносно автомобіля є передчасним та таким, що не відповідає меті заявленого позову, і його невжиття істотно не ускладнить чи унеможливіть виконання рішення суду або ефективний захист заявника, або поновлення порушених чи оспорюваних його прав та інтересів.

Керуючись ст. 149-153 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача адвоката Святець Олександра Миколайовича про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Щепіхіна