Справа № 461/733/21 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/811/949/21 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року м.Львів

Справа № 461/733/21

Провадження № 22ц/811/949/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова, постановлену у м. Львові 15 лютого 2021 року у складі судді Стрельбицького В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про притягнення до відповідальності та відшкодування збитків,-

встановив:

29 січня 2021 року позивач звернулася з цим позовом.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 15 лютого 2021 року позовну заяву повернуто ОСОБА_1 .

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 . Проситьскасувати ухвалу суду. Вважає, що судом першої інстанції неправомірно повернуто їй позовну заяву. Зазначає, що 3 лютого 2021 року нею усунуто недоліки, зазначені в ухвалі суду про залишення без руху її позовної заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що 29 січня 2021 року позивач подала до Галицького районного суду м.Львова зазначений позов.

Ухвалою від 2 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з мотивами, що позовна заява не відповідає вимогам статей 175 і 177 ЦПК України, оскільки вона не містить повних даних про місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), стосовно всіх відповідачів; до позовної заяви не додано її копій та копій всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів; позовна заява не містить викладу вимог щодо предмета спору та їх обґрунтування; позовна заява не містить точного змісту позовних вимог; позов подано до кількох відповідачів, однак змісту позовних вимог щодо кожного з них позовна заява не містить; позовна заява не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у позовній заяві не зазначено відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, також не вказано чи такі проводилися; позовна заява не містить переліку документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; до позовної заяви не долучено документу, що підтверджує сплату судового збору, з урахуванням ціни позову. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відтак, розмір ставки судового збору за позовну вимогу майнового характеру з урахуванням ціни позову, яка становить 2 100 000 гривень, та розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого з 1 січня 2021 року Законом України «Про Державний бюджет на 2021 рік», становить 11 350,00 гривень. Таким чином, позивачу слід доплатити судовий збір в розмірі 11 350 гривень.

3 лютого 2021 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви. 9,111 та 12 лютого 2021 року вона подала додаткові пояснення.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до практики Європейського суду право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Суд повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець, держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співрозмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права. Право на доступ до правосуддя не є абсолютним з точки зору його практичного забезпечення, вказане право в силу своєї природи вимагає державного регулювання (яке може змінюватися залежно від місця та часу, з урахуванням потреб і ресурсів як суспільства, так і конкретних осіб). Разом з тим, таке врегулювання не повинно завдавати шкоди змісту цього права та конкурувати з іншими правами, встановленими Конвенцією.

На підставі аналізу матеріалів позовної заяви суд першої інстанції встановив, що станом на 15 лютого 2021 року позивач не виконала вимоги ухвали суду від 2 лютого 2021 року, оскільки у заяві про усунення недоліків та додаткових поясненнях вона не вказала повні дані про місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), стосовно всіх відповідачів; до позовної заяви не додала її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів; у позовній заяві не виклала вимог щодо предмета спору та їх обґрунтування; у позовній заяві не виклала точного змісту позовних вимог; у позовній заяві не сформувала змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів; у позовній заяві не вказала виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у позовній заяві не зазначила відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, також не вказала чи такі проводилися; не зазначила перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; не зазначила докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); не зазначила щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; не вказала попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; не долучила документ, що підтверджує сплату судового збору (згідно ціни позову, зазначеної у поданій заяві) - 11 350 грн.

На підставі встановленого суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про повернення позовної заяви позивачу, що не позбавляє позивача права подати новий позов.

Колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний і процесуальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 15 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено і підписано 1 липня 2021 року.

Головуючий

Судді