Справа № 209/3782/14-ц
Провадження № 2-п/209/5/21
У Х В А Л А

іменем України

02 березня 2021 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого, судді Лобарчук О.О.,

при секретарі Золотих Л.М.,

розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 17 листопада 2014 року у цивільній справі №209/3782/14-ц,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в якій просить суд поновити пропущений строк на подання цієї заяви про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від «17» листопада. 2014 року у цивільній справі №209/3782/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором який пропущений з поважних причин; прийняти цю заяву до розгляду; заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від «17» листопада 2014 року у цивільній справі №209/3782/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» до ОСОБА_2 ,

ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В обгрунтування заяви зазначила, що 17 листопада 2014 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержннська було винесено заочне рішення у цивільній справі №209/3782/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позовні вимоги задоволено. Вважає, що вказане вище заочне рішення суду, належним чином засвідчена копія якого була надана їй лише 02 листопада 2020 року, має бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська у зв`язку з наступними обставинами, що їй жодного разу не надходили судові повістки про виклик до суду в порядку, встановленому статтями 74; 15, 16 ЦПК України. Про існування цивільної справи №209/3782/14-ц вона дізналася випадково, вона не змогла скористатися своїм правами, які передбачено статтями 27, 31 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, чинній до «15» грудня 2017 року), зокрема, вона не мала можливості ознайомитися з матеріалами справи, змістом заявлених позовних вимог, доказами, що підтверджують обставини, на які посилається позивач та документами, що додано до позовної заяви. Також, вона не мала можливості брати участь у судових засіданнях, подавати докази, наводити доводи та міркування в заперечення доводів позивача щодо розміру нарахованої заборгованості та підстав виникнення, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення суду, що фактично позбавило її права на захист своїх законних прав та охоронюваних законом інтересів в процесі судового розгляду справи. Крім того, вважає, що при винесенні Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська 17 листопада 2014 року рішення у цій цивільній справі були неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, визнано встановленими обставини, які не доведені позивачем в судовому процесі, викладені в рішенні висновки не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що полягають у наступному, а саме: так, як вбачається з заочного рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 листопада 2014 року у цивільній справі №209/3782/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, при зверненні до суду позивачем було нараховано пеню, розмір якої значно перевищує розмір заборгованості. В свою чергу, як вбачається з заочного рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 17 листопада 2014 року у цій цивільній справі, позивачем до суду не надано жодних пояснень щодо розміру збитків, завданих позивачеві внаслідок невиконання договору відповідачем. Крім того, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом з пропуском цього строку позовної давності, а тому відповідно до вимог статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові, а тому позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Дані обставини свідчать про те, що обраний позивачем порядок доказування суперечить нормам чинного цивільно-процесуального законодавства, а саме статтям 10, 60 Цивільного процесуального кодексу Украйні (в редакції, чинній до «15» грудня 2017 року), відповідно до- яких сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Суд, вивчивши заяву, дослідивши надані докази та матеріали цивільної справи №209/3782/14, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів цивільної справи, вбачається, що відповідачі були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані листи з повідомленням з підписами відповідачів про особисте отримання 22.10.2014 року повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи. (а.с.33,34). Доказів того, що відповідачі не були обізнані про наявність заочного рішення, останнім суду не надано.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 , звертаючись із заявою про перегляд заочного рішення суду через 6 років після його ухвалення, не надала належних та допустимих доказів на спростування твердження суду щодо належного повідомлення сторін, у тому числі і відповідача, про час та місце розгляду справи, а також на підтвердження того, що вона дізналася про рішення суду лише 02 листопада 2020 року.

Зважаючи на вищезазначене, суд приходить до висновку, що твердження відповідача ОСОБА_1 про те, що вона не була належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, яке ґрунтується на припущенні, не може бути підставою для скасування заочного рішення.

Крім того, статтею 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже головними умовами для скасування заочного рішення є поважність причини не з`явлення відповідача в судове засідання і докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення спору. Наявність одночасно цих двох умов дає підстави для скасування заочного рішення суду.

Проте, відповідачем не надано до суду доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення від 17 листопада 2014 року.

У зв`язку з вищенаведеним, суд зазначає, що заявник не надав будь-яких доказів, які мають істотне значення для справи та не були досліджені судом при винесенні рішення, оскільки обґрунтуванням заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті, а тому в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Частиною 4 статті 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 284-288, 260, 261 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 17 листопада 2014 року у цивільній справі №209/3782/14-ц - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О.Лобарчук