Справа № 502/606/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М. В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради

про

встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В :

27.04.2021 року до Кілійського районного суду Одеської області звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Кілійської міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною. В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який належав померлому ОСОБА_2 та позивачу ОСОБА_1 , в рівних частках, оскільки вони його збудували, проживали в ньому та були зареєстровані за місцем проживання, що підтверджується випискою з рішення виконавчого комітету Кілійської міської Ради народних депутатів Одеської області № 247 від 14.10.1988 року про відведення земельної ділянки в АДРЕСА_1 , для будівництва житлового будинку, Дозволом від 24.11.1991 року на виконання робіт в АДРЕСА_1 . Однак, право власності на вказаний житловий будинок ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 не оформлювали та не реєстрували.

Відповідно до технічного паспорту, складеного КП КМР "БТІ", житловий будинок по АДРЕСА_1 в цілому складається з: літ. "А1" - житлового будинку (житловою площею 79,3 кв. м., загальною площею 139,3 кв.м.), літ. "Б1"- літньої кухні, літ. "В1" - гаражу, літ. "Г1" - літньої кухні, літ. "Д1" - сараю, літ. "Е" - літнього душу, літ. "Ж" - убиральні, літ."З1" - сараю, № 1-8, І-ІІ - надвірних споруд та згідно довідки КП КМР "БТ" № 836 від 27.10.2020 року вказаний житловий будинок належить померлому ОСОБА_2 та позивачу ОСОБА_1 по 1/2 частці кожному на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності посвідчений Кілійською держнотконторою 24.11.1988 року реєстр. № 2626 зареєстрований Кілійським БТІ в реєстр. кн. 30, стор. 129, реєстр. № 7313.

Після смерті чоловіка ОСОБА_2 , позивач, фактично як спадкоємець за законом прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР (від 18.07.1963 року), яка діяла на час відкриття спадщини, так як на момент смерті спадкодавця постійно проживала з ним за однією адресою, що підтверджується інформацією з будинкової книги.

15.04.2021 року позивач звернулась до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлого ОСОБА_2 , але приватним нотаріусом Кілійського нотаріального округу Одеської області Юрченко М.Є. їй було надано роз`яснення № 133/01-16 від 15.04.2021 року, в якому зазначено, що оформити спадкову справу в нотаріальному порядку неможливо, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендовано звернутись до суду, для вирішення цього питання.

Таким чином відсутність належної державної реєстрації речових прав спадкодавця на нерухоме майно, а також правовстановлюючого документа на житловий будинок унеможливлює оформлення спадкових справ в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

У зв`язку з зазначеним, позивач просила суд:

- встановити факт належності житлового будинку з будівлями та надвірними спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , у рівних частках - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по 1/2 частині кожному;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з будівлями та надвірними спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: літ. "А1" - житлового будинку (житловою площею 79,3 кв. м., загальною площею 139,3 кв.м.), літ. "Б1"- літньої кухні, літ. "В1" - гаражу, літ. "Г1" - літньої кухні, літ. "Д1" - сараю, літ. "Е" - літнього душу, літ. "Ж" - убиральні, літ."З1" - сараю, № 1-8, І-ІІ - надвірних споруд, як за власником нерухомого майна.

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з будівлями та надвірними спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: літ. "А1" - житлового будинку (житловою площею 79,3 кв. м., загальною площею 139,3 кв.м.), літ. "Б1"- літньої кухні, літ. "В1" - гаражу, літ. "Г1" - літньої кухні, літ. "Д1" - сараю, літ. "Е" - літнього душу, літ. "Ж" - убиральні, літ."З1" - сараю, № 1-8, І-ІІ - надвірних споруд, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача - Кілійської міської ради, в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого 28.11.1982 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклали шлюб 28.11.1982 року, який був зареєстрований м. Кілія Рай РАЦ Кілійський р-н, Одеська область, про що зроблено запис № 231 /а. с. 7/.

Згідно виписки з рішення виконкому Кілійської міської ради народних депутатів Одеської області № 247 від 14.10.1988 року встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 передано земельну ділянку для індивідуального будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 , площею - 600 кв. м. /а. с. 14/.

Відповідно до типового договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності від 24.11.1988 року, посвідченого державним нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори та зареєстрованим у реєстрі за № 2626, виконкомом Кілійської міської ради народних депутатів, згідно рішення № 247 від 14.10.1988 року надано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 земельну ділянку у безстрокове користування для індивідуального будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 600 кв. м.

24.03.1995 року Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації, було зареєстроване право власності на весь житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в рівних частках за кожним, на підставі договору забудови, посвідченого Кілійською держнотконторою 24.11.1988 року № 2626 та акту прийому, затвердженого рішенням Кілійської міськради № 67 від 16.04.1993 року в реєстр. кн. 30 стор.129, реєстр. № 7313 від 24 березня 1995 року, про що міститься відповідний штамп на типовому договорі про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності від 24.11.1988 року /а. с. 12-13/.

Дозволом від 24.11.1988 року Відділом комунального господарства Кілійської міської Ради народних депутатів, надано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на земельній ділянці АДРЕСА_1 /а. с. 15/.

Згідно акту про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням виконкомом Кілійської міської ради депутатів трудящихся № 67 від 16.04.1993 року встановлено, що комісією пред`явлене домоволодіння ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , по АДРЕСА_1 рахувати прийнятим /а. с. 18/.

Рішенням виконавчого комітету Вилківської міської ради № 67 від 16.04.1993 року, затверджено акт по закінченню та прийняттю до експлуатації індивідуального житлового будинку: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 12.08.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 /а. с. 5/.

Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 08.10.2020 року, складеного Кілійським підприємством Кілійської міської ради "БТІ" житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , складається: літ. "А1" - житловий будинок (житловою площею 79,3 кв. м., загальною площею 139,3 кв.м.), літ. "Б1"- літня кухня, літ. "В1" - гараж, літ. "Г1" - літня кухня, літ. "Д1" - сарай, літ. "Е" - літній душ, літ. "Ж" - убиральня, літ."З1" - сарай, № 1-8, І-ІІ - надвірні споруди /а.с. 8-11/.

Як вбачається з довідки № 836 від 27.10.2020 року виданою Кілійським підприємством Кілійської міської ради "БТІ", житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ,який належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частці кожному на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності посвідчений Кілійською держнотконторою 24.11.1988 року № 2626 зареєстрований Кілійським БТІ в реєстр. кн.30, стор. 129, реєстр. № 7313 за описом об`єкту складається з: літ. "А1" - житловий будинок (житловою площею 79,3 кв. м., загальною площею 139,3 кв.м.), літ. "Б1"- літня кухня, літ. "В1" - гараж, літ. "Г1" - літня кухня, літ. "Д1" - сарай, літ. "Е" - літній душ, літ. "Ж" - убиральня, літ."З1" - сарай, № 1-8, І-ІІ - надвірні споруди. Об`єкти самочинного будівництва: літня кухня літ. "Г1", сарай літ. "Д1" , літній душ літ. "Е" , убиральня літ. "Ж", сарай літ."З1". Вулиця Урицького перейменована на вулиць Затишну на підставі розпорядження Кілійського міського голови від 03.02.2016 р. № 32/А-2016 /а.с. 21/.

Згідно інформаційного листа приватного нотаріуса Кілійського нотаріального округу Одеської області за вих. № 133/01-16 від 15.04.2021 року встановлено, що оформити спадкову справу в нотаріальному порядку неможливо, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендовано звернутись до суду, для вирішення цього питання.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 526 ЦК УРСР визначено, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 ) - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по 1/2 частині кожному. Також суд, вважає доведеним факт прийняття спадщини дружиною ОСОБА_1 після смерті спадкодавця.

Щодо визнання права власності за позивачем, після смерті ОСОБА_2 , суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 12.08.1999 року відділом реєстрації актів громадського стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 207 від 12.08.1999 року /а. с. 5/.

Згідно інформаційного листа приватного нотаріуса Кілійського нотаріального округу Одеської області за вих. № 133/01-16 від 15.04.2021 року встановлено, що оформити спадкову справу в нотаріальному порядку неможливо, у звя`зку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендовано звернутись до суду, для вирішення цього питання /а. с. 22/.

Відповідно до ст.40 Земельного Кодексу України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.

Відповідно дост.375ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову,а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно частини першої статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Приписами статті 186 ЦК України визначено, що річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчу, якщо інше не встановлено договором або законом.

Головна річ та належна є відокремленими одна від одної різнорідні речі. Різниця між ними полягає в тому, що головна річ може бути використана за призначенням і без належності, а належність за загальним для неї призначенням без головної речі використовуватися не може. Головна річ наділена самостійним значенням, а належність лише виконує допоміжну роль.

Слід зазначити, що підпунктом 2 пункту 29 Порядку ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141 встановлено, що до Державного реєстру прав вносяться такі відомості про об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, зокрема, опис об`єкта нерухомого майна із зазначенням об`єктів, що є приналежністю головної речі (присвоєна літера, римська або арабська цифра відповідно до технічного паспорта, загальна та (за наявності) житлова площа) (у разі коли об`єкт нерухомого майна є головною річчю).

Наказом Державного комітету будівництва, архітектури а житлової політики України 24.05.2001 № 127 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2018 № 186) затверджено Інструкцію про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (далі - Інструкція). Згідно із пунктом 4 підрозділу 1 розділу ІІ Інструкції господарські (допоміжні) будівлі (сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, сміттєзбірники тощо) та споруди (колодязі, вигрібні ями, огорожі, ворота, хвіртки, замощення тощо) підлягають технічній інвентаризації в складі основної будівлі.

Відповідно до пункту 3 підрозділу 3 розділу ІІ Інструкції на присадибних ділянках, крім житлових будинків, розміщуються допоміжні (господарські) будівлі (сараї, хліви, літні кухні, гаражі, майстерні, навіси, вбиральні тощо) та господарські споруди (колодязі, вигрібні ями, огорожі, ворота, хвіртки, замощення тощо. Крім того, згідно із пунктом 2 підрозділу 4 розділу ІІ Інструкції господарські (допоміжні) будівлі (котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції, гаражі, сараї, сміттєзбірники тощо), розміщені на земельних ділянках або територіях житлових, громадських та інших будинків, виконують функції допоміжного господарського призначення та інженерного забезпечення основних будинків.

Відповідно до статті 380 ЦКУ житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Крім того, згідно із статтею 381 ЦКУ садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи норми статей 186, 380, 381 ЦКУ, господарсько-побутові будівлі (сарай, гараж, санвузол, тощо), наземні і підземні комунікації (водопостачання, очисні споруди, тощо), що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці і призначені для забезпечення власника необхідними засобами благоустрою, вважаються приналежністю головної речі і не є самостійними нерухомими речами, у зв`язку з чим право власності на зазначені будівлі та споруди як на окремі об`єкти визнаватися не може.

Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії.

Зазначене знаходить підтвердження і в судовій практиці, зокрема, у постанові Верховного Суду від 31.07.2019 по справі 127/24183/16-ц.

Отже, перехід приналежності головної речі, а саме господарських будівель та споруд, до нового власника можливий тільки разом із головною річчю, тобто будинком.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять, усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Не підлягає задоволенню вимога спадкоємця про визнання за ним права власності на самочинно зведені спадкодавцем будівлі, або споруди, оскільки згідно ч. 2 ст. 376 УК України останній не може набути права власності на таке майно.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у нотаріуса через відсутність правовстановлюючого документу на нерухоме майно, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов - задоволенню.

На підставі ст. ст. 15, 16, 1233 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 6-13, 48, 51, 81, 89, 258, 264-265, 268, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Кілійської міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною - задовольнити повністю.

Встановити факт належності житлового будинку з будівлями та надвірними спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , у рівних частках - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по 1/2 частині кожному.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з будівлями та надвірними спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: літ. "А1" - житлового будинку (житловою площею 79,3 кв. м., загальною площею 139,3 кв.м.), літ. "Б1"- літньої кухні, літ. "В1" - гаражу, літ. "Г1" - літньої кухні, літ. "Д1" - сараю, літ. "Е" - літнього душу, літ. "Ж" - убиральні, літ."З1" - сараю, № 1-8, І-ІІ - надвірних споруд, як за власником нерухомого майна.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з будівлями та надвірними спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: літ. "А1" - житлового будинку (житловою площею 79,3 кв. м., загальною площею 139,3 кв.м.), літ. "Б1"- літньої кухні, літ. "В1" - гаражу, літ. "Г1" - літньої кухні, літ. "Д1" - сараю, літ. "Е" - літнього душу, літ. "Ж" - убиральні, літ."З1" - сараю, № 1-8, І-ІІ - надвірних споруд, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан