Дата документу 14.12.2021 Справа № 334/7808/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 334/7808/21 Головуючий у 1 інстанції: Ісаков Д.О.
№ 22-ц/807/4148/21 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Бєлова А.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі адвоката Вельможко Олега Олександровича на ухвалу Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 15 жовтня 2021 року за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: територіальна громада м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 15 жовтня 2021 року у відкритті провадження у справі відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 в особі адвоката Вельможко О.О. подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За ст. 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала не відповідає таким вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з літа 1990 року до моменту її смерті. Встановлення даного факту заявнику необхідно для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 , як спадкоємцем 4 черги.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження, виходив з того, що характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

З наведеного вище вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Зазначивши у оскаржуваній ухвалі ці положення закону, суд першої інстанції разом з тим всупереч цим же положенням, зробив висновок про те, що відсутність доказів звернення до нотаріуса свідчить про наявність спору про право.

Таким чином, підставою для відмови у відкритті провадження судом першої інстанції стала не наявність спору про право, а відсутність доказів звернення до нотаріуса чи постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

З яких підстав суд вважав встановленим факт наявності спору про право, з оскаржуваної ували не вбачається, в цій частині вона не мотивована.

За таких обставин оскаржувана ухвала підлягає скасуванню. з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2021 року у цій справі скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2021 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков