Справа № 445/2187/20
провадження № 2/445/186/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Пилип`яка П.В.

секретаря судового засідання Кшемінської О.Я.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідачки ОСОБА_3 ,

представника відповідачки ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Золочеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: служба у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації Львівської області про визначення способу участі у вихованні дитини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення способу участі у вихованні дитини, та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить суд зобов`язати ОСОБА_3 не чинити йому перешкод у спілкуванні з сином ОСОБА_5 та встановити наступний спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною:

- до виповнення сину ОСОБА_6 3-х років: в першу неділю та третю суботу місяця з 11:00 год. до 18:00 год. за місцем проживання батька ОСОБА_1 чи в іншому загальнодоступному місці без присутності матері ОСОБА_3 ; в день народження батька ОСОБА_1 , тобто 19 березня, за місцем проживання батька чи в іншому загальнодоступному місці без присутності матері ОСОБА_3 ; в день народження сина ОСОБА_5 , тобто 27 липня за місцем перебування дитини;

- після виповнення сину ОСОБА_5 3-х років та до виповнення сину ОСОБА_5 6-ти років: в першу і третю суботу з 11:00 год. з ночівлею до 20:00 год. першої і третьої неділі місяця за місцем проживання батька ОСОБА_1 чи в іншому загальнодоступному місці без присутності матері ОСОБА_3 або в інший вихідний день за погодженням з матір`ю дитини у зв`язку із виконанням службових обов`язків у вказаний вище час; в день народження сина ОСОБА_5 , тобто 27 липня, за місцем перебування дитини; в день народження батька ОСОБА_1 , тобто 19 березня, за місцем проживання батька чи в іншому загальнодоступному місці без присутності матері ОСОБА_3 ;

- після виповнення сину ОСОБА_5 6- ти років: в першу і третю п`ятницю з 19:00 год. з ночівлею до 21:00 год. першої і третьої неділі місяця за місцем проживання батька ОСОБА_1 чи в іншому загальнодоступному місці без присутності матері ОСОБА_3 ; в четвер з 09.00 год. до 21.00 год. за місцем проживання батька ОСОБА_1 чи в іншому загальнодоступному місці без присутності матері ОСОБА_3 або в інший будній день за погодженням з матір`ю дитини дитини у зв`язку із виконанням службових обов`язків у вказаний вище час; в день народження сина ОСОБА_5 , тобто 27 липня, за місцем перебування дитини; в день народження батька ОСОБА_1 , тобто 19 березня, за місцем проживання батька чи в іншому загальнодоступному місці без присутності матері ОСОБА_3 .

Зобов`язати матір ОСОБА_3 не заперечувати проти спільного відпочинку батька ОСОБА_1 та сина ОСОБА_5 протягом 15-ти днів під час літніх канікул сина. Зобов`язати матір ОСОБА_3 не заперечувати проти спільного відпочинку батька ОСОБА_1 та сина ОСОБА_5 протягом 7-ми днів під час зимових канікул сина. Зобов`язати матір ОСОБА_3 не чинити перешкод у спілкуванні між батьком ОСОБА_1 та сином ОСОБА_5 за допомогою телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачає безпосереднього спілкування.

В обгрунтування позову вказав, що у нього з відповідачкою від шлюбу є син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після народження дитини між ним та відповідачкою почали виникати непорозуміння та суперечки, у зв`язку з чим вони перестали проживати разом, а малолітній син залишився разом з матір`ю. З того часу, ОСОБА_3 систематично перешкоджає позивачу у виконанні ним обов`язків щодо виховання дитини, у спілкуванні з сином та його вихованні, не дозволяє таке спілкування без присутності інших осіб, чим грубо порушує його права та права дитини. Також вказує, що він не може спілкуватися повноцінно з сином у присутності дружини та її матері, які постійно створюють конфліктні ситуації та сварки. Позивач зазначає, що бажає спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні, а тому просить суд зобов`язати ОСОБА_3 не чинити йому перешкод у спілкуванні з дитиною та визначити способи участі у вихованні дитини.

Відповідачка подала відзив на позовну заяву, в якому заперечує обставини наведені позивачем у позовній заяві. Вказує, що жодних перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною вона не чинила, доказів такого позивачем не подано, та навпаки Viber-переписка сторін свідчить про вісутність перешкод, ще до подання позову в суд. Зазначає, що готова надати дитину позивачу після досягнення сином шести років, коли дитина буде більш усвідомлена, адже піде до школи. В інтересах дитини буде спілкування виключно в присутності відповідача, або у короткостроковій відсутності, з поясненням сину, що мама знаходиться в іншій кімнаті, при звичних для дитини домашніх умовах. Просить суд встановити такі способи участі відповідача у вихованні та спілкуванні з дитиною: до 27.07.2024 в першу і третю суботу місяця з 11 год 00 хв. до 16 год. 00 хв., зокрема в один із визначених днів (третя субота місяця) без присутності матері за місцем проживання ОСОБА_3 ; в день народження сина 27 липня, за місцем його проживання; після 27.07.2024 в першу і третю суботу місяця, другу і четверту неділю місяця (або навпаки за попередньою згодою з ОСОБА_3 ) з 11 год. до 16 год., зокрема в один із визначених днів (третя субота місяця) без присутності матері за місцем проживання ОСОБА_1 ; в день народження сина 27 липня за місцем його проживання, в день народження ОСОБА_1 19 березня за місцем проживання ОСОБА_1 .

Позивач подав відповідь на відзив, у якому зазначив, що просить суд не брати до уваги посилання відповідачки на Viber-переписку, оскільки такий доказ поданий з грубим порушенням процесуального закону. Щодо пропозиції надавати дитину бачитися з батьком після 6 років, вважає, що це лише здогадки відповідачки, що дитина не може спілкуватися з батьком. Вважає, що до шести років дитина повністю відкине батька, він буде для неї чужим і вона сама не захоче з ним спілкуватися. Також вказує, що психологічна експертиза проводилася без участі батька, що свідчить про те, що висновки, які були зроблені є необ`єктивними і стосуються лише відносин відповідачки і дитини, що не є предметом розгляду у цій справі.

Відповідачка подала заперечення, у якому вказала, що Viber-переписка сторін повинна розглядатися через призму факту існування саме такої, саме такого змісту, яка мала місце між сторонами, на противагу такої, якої не існувало, або вона існувала іншого змісту. Також зазначила, що решта аргументів заявлених у відповіді на відзив є припущеннями, які не заслуговують на увагу.

Третя особа Золочівська РДА Львівської області як орган опіки та піклування пояснення по справі не подала, водночас подала висновок про визначення способів участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_5 .

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, з підстав викладених у позовній заяві, відповіді на відзив, письмових поясненнях, та просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні проти позову заперечили, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, запереченні на відповідь на відзив, письмових поясненнях.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, від служби у справах дітей Золочівської РДА у Львівській області надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши дійсні обставини справи, судом встановлено наступне.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 підтверджується, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

На підставі судового судового наказу від 06.11.2020, виданого Золочівським районним судом Львівської області, із ОСОБА_1 призначено стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.10.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно висновку комісії районної державної адміністрації з питань захисту прав дитини від 26.01.2021 №2, затвердженого розпорядженням голови Золочівської райдержадміністрації від 29.01.2021 №12, ОСОБА_5 має право на спільне проведення часу з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : в першу і третю суботу місяця з 11 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв., зокрема в один із визначених днів (третя субота місяця) без присутності матері ОСОБА_3 ; в день народження дитини, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем перебування дитини, також в день народження батька, тобто 19 березня, за місцем проживання батька чи іншому загальнодоступному місці без матері.

Відповідно до висновку психологічного дослідження ОСОБА_3 та її відносин з малолітнім сином ОСОБА_5 емоційний зв`язок між мамою і сином відповідає оптимальному ходу розвитку, у них сформовані близькі і довірчі відносини. До виповнення дитині 6 років, зустрічі з батьком доцільно проводити у присутності матері, яка є для дитини домінуючим дорослим. Психологічно необґрунтованим є спілкування дитини віком 2,5 років (як і дитини до 6 років) з батьком, без присутності матері та окреме від мами проживання дитини під час тривалих зустрічей.

Згідно висновку психологічного спостереження від 03.03.2021 в цілому реагування сина ОСОБА_5 на візит батька ОСОБА_1 в присутності матері (за стіною чи з розумінням факту перебування матері на близькій відстані) було позитивним, дитина проявляла інтерес, зацікавлення і позитивні емоції.

Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Враховуючи, що в ході судового розгляду не здобуто доказів, які б свідчили про обмеження права позивача на спілкування з сином, як і доказів того що таке спілкування має чи може мати негативний вплив на дитину, суд приходить до переконання, що позивач ОСОБА_1 має право на спілкування з дитиною.

З наданих сторонами доказів вбачається, що між сторонами не досягнуто згоди з приводу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, внаслідок чого між сторонами виникають непорозуміння, що призвело до звернення позивача до суду з цього приводу. Зокрема, відповідачка вважає, що згідно висновку органу опіки та піклування позивач має право на спільне проведення часу із сином без її присутності, але за місцем її проживання. Позивач стверджує, що таке спілкування із сином повинно відбуватися за місцем його проживання.

Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Частиною шостою статті 19 СК України передбачено, що суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Орган опіки і піклування може визначити місце зустрічі батька з дитиною (за місцем проживання когось із них чи іншої особи), періодичність та тривалість їх.

Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування.

Аналізуючи наявні у справі докази в сукупності з вищевказаними правовими нормами, суд приходить до висновку про те, що підстави для усунення батька від спілкування з дитиною відсутні, а тому, враховуючи відсутність згоди між сторонами щодо порядку участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, такий порядок підлягає встановленню в судовому порядку.

Вирішуючи питання участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, суд виходить також з положень ст.ст.12, 13 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Досліджуючи висновок органу опіки та піклування від 26.01.2020 №21, суд враховує обставини встановлені вказаним висновком, зокрема що за місцем проживання позивача створені належні умови для проживання та виховання дитини, такий за місцем роботи характеризується позитивно, однак беручи до уваги що сторони не погоджуються із способом участі батька у вихованні дитини, встановленим органом опіки і піклування, а також зважаючи, що висновок органу опіки та піклування має для суду рекомендаційний характер, а тому суд приходить до переконання, що необхідно визначити інший спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні із сином.

Визначаючи спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, суд враховує вік дитини, який свідчить про досягнення нею певного ступеня розвитку, що дозволяє їй перебувати окремо від матері, але під наглядом дорослої людини певний проміжок часу, що не може завдати їй будь-якої шкоди.

Також, суд враховує, що між сторонами склалися неприязні відносини, виникають сварки і суперечки, в тому числі у присутності дитини, які перешкоджатимуть відновленню батьківських стосунків із дитиною, та не забезпечить дитині нормального психологічного стану під час таких зустрічей.

Таким чином, враховуючи думку відповідачки, беручи до уваги висновок психологічного дослідження, згідно якого син позитивно реагує на батька, водночас зважаючи на існування тісного психоемоційного зв`язку дитини із матір`ю, суд приходить до переконання, що перші шість місяців, з метою адаптації дитини, такі зустрічі доцільно проводити з матір`ю, проте в подальшому такі зустрічі мають бути без присутності останньої, в тому числі за місцем проживання позивача, з метою надання можливості батьку відновити контакт з дитиною, та забезпечити їм комфортне спокійне спілкування без впливу матері.

При цьому, суд враховує, що позивач активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із дитиною, позитивно характеризується, є матеріально-забезпеченою людиною, має постійне місце роботи та має належні житлові умови.

Такий спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною не зашкодить їй, а навпаки дозволить максимально повно урахувати інтереси дитини, відповідатиме її можливості у повній мірі сприймати піклування кожного із батьків про її фізичний та духовний розвиток.

Висновок психологічного дослідження ОСОБА_3 та її відносин з малолітнім сином ОСОБА_5 в частині того, що спілкування позивача із сином до досягнення ним 6-тирічного віку є психологічно необґрунтованим, суд не бере до уваги, як неналежний доказ по справі, оскільки таке дослідження проводилось без присутності відповідача, не враховуючи його пояснень та фактичних обставин справи.

Визначаючи систематичність та тривалість побачень батька із дитиною, суд враховує місце проживання сторін та дитини, тривалість літніх та зимових канікул, та зважає на інтереси обох сторін при визначенні тривалості часу для спільного відпочинку батька із дитиною.

За таких обставин, на думку суду, слід визначити такий спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : перші шість місяців після набрання судовим рішенням законної сили у формі зустрічей в першу та третю суботу місяця з 11 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. за місцем проживання матері ОСОБА_3 . В подальшому до досягнення ОСОБА_5 шестирічного віку, у першу і третю суботу з 11 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. за місцем проживання ОСОБА_1 , або в іншому загальнодоступному місці без присутності матері ОСОБА_3 ; в день народження сина ОСОБА_5 27 липня за місцем перебування дитини; в день народження батька ОСОБА_1 19 березня за місцем проживання батька або в іншому загальнодоступному місці без присутності матері ОСОБА_3 . Після досягнення ОСОБА_5 шестирічного віку, у першу п`ятницю місяця з 19 год. 00 хв. з ночівлею до 20 год. 00 хв. першої неділі місяця та у третю п`ятницю місяця з 19 год. 00 хв. з ночівлею до 20 год. 00 хв. третьої неділі місяця, за місцем проживання батька або в іншому загальнодоступному місці без присутності матері ОСОБА_3 ; кожного четверга місяця з 09 год 00 хв. до 20 год. 00 хв. за місцем проживання батька або в іншому загальнодоступному місці без присутності матері ОСОБА_3 (за виключенням часу перебування дитини у школі); в день народження сина ОСОБА_5 27 липня за місцем перебування дитини; в день народження батька ОСОБА_1 19 березня за місцем проживання батька або в іншому загальнодоступному місці без присутності матері ОСОБА_3 ; 14 днів влітку (під час канікул) для літнього відпочинку та 7 днів зимою (під час канікул) для зимового відпочинку без присутності матері ОСОБА_3 , за умови дотримання режиму дня, навчання та харчування дитини з обов`язковим поверненням її до місця проживання з матір`ю.

Визначення такого способу участі у спілкуванні та вихованні дитини є таким, що відповідає віковим потребам малолітньої дитини, та за сумлінного відношення батька до виконання свого обов`язку є достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання дитини.

Вирішуючи питання судових витрат, суд приходить до висновку про недоцільність стягнення з відповідачки на користь позивача суми сплаченого ним судового збору, зважаючи на те, що на її утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 12, 81, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, ст.ст. 19, 141, 153, 157, 159 СК України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: служба у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації Львівської області про визначення способу участі у вихованні дитини задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , не чинити перешкод ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у спілкуванні з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

перші шість місяців після набрання судовим рішенням законної сили у формі зустрічей в першу та третю суботу місяця з 11 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. за місцем проживання матері ОСОБА_3 ;

В подальшому до досягнення ОСОБА_5 шестирічного віку, у першу і третю суботу з 11 год 00 хв. до 20 год. 00 хв. за місцем проживання ОСОБА_1 , або в іншому загальнодоступному місці без присутності матері ОСОБА_3 ;

- в день народження сина ОСОБА_5 27 липня за місцем перебування дитини;

- в день народження батька ОСОБА_1 19 березня за місцем проживання батька або в іншому загальнодоступному місці без присутності матері ОСОБА_3 .

Після досягнення ОСОБА_5 шестирічного віку, у першу п`ятницю місяця з 19 год. 00 хв. з ночівлею до 20 год. 00 хв. першої неділі місяця та у третю п`ятницю місяця з 19 год. 00 хв. з ночівлею до 20 год. 00 хв. третьої неділі місяця, за місцем проживання батька або в іншому загальнодоступному місці без присутності матері ОСОБА_3 .

- кожного четверга місяця з 09 год 00 хв. до 20 год. 00 хв. за місцем проживання батька або в іншому загальнодоступному місці без присутності матері ОСОБА_3 (за виключенням часу перебування дитини у школі);

- в день народження сина ОСОБА_5 27 липня за місцем перебування дитини;

- в день народження батька ОСОБА_1 19 березня за місцем проживання батька або в іншому загальнодоступному місці без присутності матері ОСОБА_3 ;

-14 днів влітку (під час канікул) для літнього відпочинку та 7 днів зимою (під час канікул) для зимового відпочинку без присутності матері ОСОБА_3 , за умови дотримання режиму дня, навчання та харчування дитини з обов`язковим поверненням її до місця проживання з матір`ю.

Надати батькам право змінювати порядок та час спілкування з дитиною за їх взаємною згодою.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення може бути протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Золочівський районний суд Львівської області.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та/або обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Повний текст рішення складено 14 червня 2021 року.

Суддя П. В. Пилип`як