233 № 233/110/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.,

за участі секретаря Мішиній А.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костянтинівки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської міської ради про скасування заборони на відчуження житлового будинку, -

В С Т А Н О В И В:

19 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до Костянтинівської міської ради про скасування заборони на відчуження житлового будинку. Свої вимоги позивач обґрунтовував наступними обставинами. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , яка разом з нею постійно мешкала в АДРЕСА_1 . Позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом. Спадщина складається із вказаного будинку з надвірними будівлями, а також земельної ділянки за зазначеною адресою на якій будинок розташований. Позивачка звернулась до нотаріуса за видачою їй свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Але при здійсненні нотаріусом пошуку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, був знайдений запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , накладений Костянтинівською державною нотаріальною конторою 04.10.2005 року на підставі повідомлення заводу «Вторчермет» б/н від 27.04.1970 року, архівний номер: 3698416DONETSK2501, архівна дата: 14.02.2002, дата виникнення 27.04.1970, № реєстру , внутр. № 8В011С2F23F3582C732F, номер запису про обтяження: 2453797; власник ОСОБА_3 . Дійсно, її батько ОСОБА_3 працював на заводі «Вторчермет» та 13.08.1969 року отримав на підприємстві позику на будівництво в розмірі 700,00 карбованців із строком повернення 1976 рік. Цю позику батько повернув ще 01.12.1972 року, що підтверджується довідкою підприємства, але арешт з того часу знятий не був. Батько ОСОБА_3 помер ще ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі цього вважає, що суд повинен зняти арешт та припинити обтяження, накладене на підставі повідомлення б/н заводу «Вторчермет», оскільки порушуються її права, як спадкоємця. Тому просила зняти арешт та скасувати обтяження у вигляді заборони відчуження житлового буднику, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстроване 27.04.1970 року Костянтинівською державною нотаріальною конторою, № обтяження 2453797, на підставі повідомлення б/н від 27.04.1970 року заводу « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги, посилаючись на наведені у позові доводи.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відзиву або будь-яких заперечень суду не надав.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належало ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 31 жовтня 1985 року Державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори Волобуєвою Т.В., у тому числі на 1/2 частку отриману як спадщина за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_3 (а.с.16).

Позивачка ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Костянтинівка, Донецької області, є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 29.01.1961 року, та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №3 від 12.09.2017 року (а.с.11-12).

Мати позивачки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.14). Після її смерті залишилась спадщина у вигляді вищевказаного будинку та приватизованої земельної ділянки під будинком.

Позивачка ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем своєї матері ОСОБА_2 згідно заповіту, посвідченого 29 березня 2017 року приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Федосенко А.Є. за реєстром №300 (а.с.18).

ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори з приводи оформлення спадкування, але, при здійсненні нотаріусом пошуку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, був знайдений запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , накладений Костянтинівською державною нотаріальною конторою 04.10.2005 року на підставі повідомлення заводу «Вторчермет» б/н від 27.04.1970 року, архівний номер: 3698416DONETSK2501, архівна дата: 14.02.2002, дата виникнення 27.04.1970, № реєстру , внутр. № 8В011С2F23F3582C732F, номер запису про обтяження: 2453797; власник ОСОБА_3 , що підтверджується Інформаційною довідкою № 237727345 від 18.12.2020 року (а.с.32).

Попередній власник будинку батько позивачки ОСОБА_3 03 серпня 1969 року підписав Зобов`язання із заводом «Вторчермет» згідно якого отримав позику на будівництво спірного буднику в розмірі 700,00 карбованців із строком повернення 1976 рік (а.с.28). Цю позику ОСОБА_3 повернув 01.12.1972 року, що підтверджується довідкою підприємства від 01.12.1972 року № 04-16 (а.с.31).

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі за текстом Порядок): п. 4.15. видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно п. 4.16. Порядку у разі наявності заборони нотаріус письмово повідомляє кредитора про те, що спадкоємцям боржника видано свідоцтво про право на спадщину. Пунктом 4.17. зазначено, що якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Пунктом 4.18. Порядку визначені Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV передбачено підстави для державної реєстрації прав (ст. 27) та порядок проведення реєстрації. Постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затверджено Порядок Державної реєстрації прав та документи, необхідні для такої реєстрації (ст. 40, 42).

Враховуючи норми ст. 50 Закону № 3425-XII та норми Прикінцевих та перехідних положень Цивільного процесуального кодексу (ЦПК), справи щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку позовного провадження як спір про право.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

До способів захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, відносяться у тому числі визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином на час розгляду цієї справи на належне спадкоємцю майно безпідставно накладено арешт, чим порушені майнові права щодо розпорядження власністю.

З урахуванням наведеного суд вважає, що наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує право приватної власності позивачки, внаслідок чого вона позбавлена можливості у повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають повному задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 264, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Костянтинівської міської ради про скасування заборони на відчуження житлового будинку задовольнити повністю.

Припинити обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, накладеного Костянтинівською державною нотаріальною конторою 04.10.2005 року на підставі повідомлення заводу «Вторчермет» б/н від 27.04.1970 року, архівний номер: 3698416DONETSK2501, архівна дата: 14.02.2002, дата виникнення 27.04.1970, № реєстру , внутр. № 8В011С2F23F3582C732F, на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в Єдиному реєстрі заборони відчуження нерухомого майна, номер запису про обтяження: 2453797.

Вступна та резолютивна частина рішення проголошені 17 травня 2021 року. Складання повного рішення суду відкласти на строк не більше як десять днів з дня закінчення розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 27 травня 2021 року.

Суддя