Справа № 0308/6078/12 Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В. В.
Провадження № 22-ц/802/777/21 Категорія: 84 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Бовчалюк З. А., Данилюк В. А.,

секретар судового засідання Галицька І. П.,

за участю:

державного виконавця Арсенюк О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням головного державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби в місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Арсенюк Оксани Валеріївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 за апеляційною скаргою Другого відділу Державної виконавчої служби в місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі головного державного виконавця Арсенюк Оксани Валеріївни на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Другого відділу Державної виконавчої служби в місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Арсенюк О.В. 05 квітня 2021 року звернулась в суд з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Заяву мотивує тим, що на примусовому виконанні у Другому Відділі ДВС у місті Луцьку Західного МУМЮ (м. Львів) перебуває виконавче провадження № 62715729, з примусового виконання виконавчого листа № 0308/6078/12 від 06 листопада 2012 року, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету України 1238515,09 гривень збитків, завданих внаслідок вчинення нею злочину. 03 серпня 2020 року повторно надійшла до відділу заява про примусове виконання виконавчого листа.

04 серпня 2020 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, яка отримана боржником 10 серпня 2020 року.

Державним виконавцем здійснено запити до державних органів, підприємств, установ для одержання інформації, необхідної для проведення виконавчих дій. 04.серпня 2020 року винесена постанова про накладення арешту на майно боржника.

Боржник ОСОБА_1 на обліку в органах ДФС не перебуває, відсутня інформація щодо отримання доходів, працевлаштування чи отримання боржником пенсії, нерухомого та рухомого майна за боржником не виявлено.

Згідно повідомлення Державної прикордонної служби ОСОБА_1 неодноразово здійснювала перетин державного кордону. Боржник ОСОБА_1 21 серпня 2020 року зявилась до державного виконавця, дала пояснення з приводу невиконання рішення суду і 26 серпня 2020 року на депозитний рахунок відділу надійшли грошові кошти в рахунок погашення заборгованості в сумі 200 грн. В період з 01.09.2020 по 01.042021 року боржницею ОСОБА_1 жодних проплат в рахунок погашення боргу не здійснено. 10 вересня 2020 року боржник перетнула державний кордон і виїхала за межі України.

Боржниця переховується та свідомо ухиляється від виконання судового рішення.

Просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за невиконання виконавчого листа № 0308/6078/12 від 06 листопада 2012 року, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету України 1238515,09 гривень збитків, завданих внаслідок вчинення нею злочину.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 квітня 2020 року в задоволенні подання відмовлено. Відмовляючи в задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з того, що не надано доказів, які свідчать, що ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання рішення суду. Періодичні тимчасові виїзди боржника за межі України не можуть свідчити про ухилення від виконання, і можуть вчинятись боржником з метою отримання доходів, які можуть бути спрямовані на погашення боргу.

Головний державний виконавець Другого відділу Державної виконавчої служби в місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Арсенюк О.В. подала апеляційну скаргу на зазначену ухвалу, у якій покликаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом норм процесуального права. Зазначає, що боржниця ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням суду. Жодних дій спрямованих на виконання рішення суду у період з жовтня 2020 року по даний час боржницею ОСОБА_1 зроблено не було. За попередні п`ять років ОСОБА_1 39 разів перетнула державний кордон. З відповіді Державної прикордонної служби від 23 березня 20201 року ОСОБА_2 11 вересня 2020 року перетнула державний кордон України (виїхала за межі України). Просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Судом встановлено, що на примусовомувиконанні у Другому Відділі ДВС у місті Луцьку Західного МУМЮ (м. Львів) перебуває виконавчий лист № 0308/6078/12 від 06 листопада 2012 року, виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету України 1238515,09 гривень збитків, завданих внаслідок вчинення нею злочину (виконавче провадження № 62715729).

04 серпня 2020 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, яка отримана боржником 10 серпня 2020 року. 04серпня 2020 року державним виконавцем винесена постанова про накладення арешту на майно боржника.

Державним виконавцем вживались заходи примусового характеру, зокрема встановлено, що: згідно відповіді Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України боржник не має відкритих рахунків у банківських установах та не отримує доходів, згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в порядку доступу державних виконавців, за боржником нерухомого майна, яке б підлягало опису й арешту на праві власності не зареєстровано; зареєстрованого нерухомого та рухомого майна за боржником не виявлено.

З відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 21 серпня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 здійснює періодичні виїзди за межі України, всього 39 разів. Відповідно до відповіді на запит державного виконавця від 23 березня 2021 року до Державної прикордонної служби України встановлено, що 11 вересня 2020 року ОСОБА_1 виїхала за межі України, при цьому не повідомила про це державного виконавця, як і не повідомила адресу її місця знаходження чи проживання.

Право громадян України на пересування, в тому числі і залишення території України, закріплено у ст. 33 Конституції України. У той же час Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.

Згідно з ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до п. 19 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Пунктом 5 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З матеріалів справи встановлено, що боржниця ОСОБА_1 , будучи обізнаною про наявність виконавчого провадження щодо неї, дій, направлених на реальне виконання судового рішення, не вчиняла, при цьому багаторазово перетинала державний кордон, що свідчить про наявність у неї коштів для виїзду за межі України. Виїзди боржниці за межі України не сприяють погашенню боргу та виконанню рішення суду. Боржниця не повідомляє державного виконавця про своє працевлаштування, місце своєї роботи та про отриманні нею доходи за кордоном, декларацію про доходи і майно не подала.

Сплата 200 грн в рахунок погашення боргу, з яких в рахунок погашення боргу перераховано до державного бюджету 117,90 грн не свідчить про бажання боржниці погасити борг, оскільки зазначений розмір є незначним, недостатній для покриття збитків. Крім того, ця обставина була уже врахована судом при постановленні ухвали від 30 вересня 2020 року при розгляді подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Боржниця є працездатною особою, не працює і не здійснює заходів до працевлаштування. Це означає, з об`єктивної сторони, що така бездіяльність особи боржниці, направлена на навмисне, свідоме невиконання обов`язків по виконанню судового рішення про стягнення збитків, заподіяних злочином.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території держави.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя і має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права.

Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції (Рішення у справі «Юрій Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року). Створення штучних перешкод для виконання судового рішення є неприпустимим.

ОСОБА_1 не виконується судове рішення протягом тривалого часу. Виконавчий лист про стягнення збитків з ОСОБА_1 неодноразово перебував на виконанні у виконавчій службі та повертався без виконання, оскільки відсутні кошти, майно, на яке може бути звернуто стягнення.

Суд першої інстанції при розгляді подання не з`ясував всіх обставин справи, не встановив дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, допустив у судовому рішенні припущення. Так, зазначаючи, що періодичні тимчасові виїзди боржника за межі України не свідчать про ухилення від виконання рішення суду і можуть вчинятись боржником з метою отримання доходів, які можуть бути спрямовані на погашення боргу, у випадку здійснення належного контролю за отриманням таких доходів, не встановив стан виконання рішення, не вказав, яку суму з отриманих доходів боржник сплатив на погашення боргу за період виїзду за кордон, які дії державним виконавцем не здійснені для належного контролю за виконанням судового рішення.

В судовому засіданні встановлено факт свідомого ухилення боржника від виконання рішення суду, яке виразилось у бездіяльності боржника щодо вжиття заходів до виконання судового рішення.

Суд в складі колегії суддів приходить до висновку про те, що боржник ОСОБА_1 умисно ухиляється від виконаннярішення суду про стягнення з неї збитків. А тому, є всі підстави для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею зобов`язань, покладених згідно з виконавчим листом у справі № 0308/6078/12.

Обмеження у праві виїзду за межі України, яке буде застосоване до боржниці ґрунтується на законі, переслідує легітимну ціль виконання судового рішення і буде знаходитись в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом, тобто є пропорційним меті застосування.

Обмеження у праві виїзду має тимчасовий характер та спонукатиме боржницю до виконання рішення суду, яке тривалий час не виконується.

Суд першої інстанції розглянув подання без участі державного виконавця, хоча в силу ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання за участю державного виконавця.

Судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права. Ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу головного державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби в місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Арсенюк Оксани Валеріївни задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 квітня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову.

Подання головного державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби в місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Арсенюк Оксани Валеріївни задовольнити.

Обмежити тимчасово ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов`язань, покладених згідно з виконавчим листом у справі № 0308/6078/12, виданим 06.11.2012 Луцьким міськрайонним судом Волинської області, про стягнення з ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету 1 238 515 грн 09 коп. збитків, завданих внаслідок вчинення злочину.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді