Справа № 457/921/17 Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/811/2714/19 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Приколоти Т.І., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні позивачки ОСОБА_1 , її представниці ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Трускавецького міського суду Львівської області в складі судді Марчука В.І. від 22 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Трускавецького міського нотаріального округу Кенц-Березюк Іванна Михайлівна про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та визнання права власності на 1/2 частини квартири у порядку спадкування, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 22 травня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Трускавецького міського нотаріального округу Кенц-Березюк Іванна Михайлівна про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та визнання права власності на 1/2 частини квартири у порядку спадкування, відмовлено.

Вказане рішення оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити. Вважає рішення незаконним та вказує на те, що судом неправильно та неповно досліджено докази і встановлено обставини по справі. Зазначає, що судом не було всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо досліджено наявні у справі докази. Не було повно і всебічно з`ясовано обставини, на які сторони посилаються. Неправильне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими мало своїм наслідком невідповідність висновків суду обставинам справи, і відповідно суддя прийняв рішення, яке є помилковим, виходячи з обставин справи. Вважає, що договір купівлі-продажу від 18 грудня 2003 року всупереч актів цивільного законодавства був укладений від імені продавця ОСОБА_5 , яка не є власником цілої квартири, та відповідно, не мала права розпоряджатися майном, тому вважає, що договір підлягає визнанню недійсним. Звертає увагу, що вона є єдиним спадкоємцем 1/2 квартири АДРЕСА_1 , тому змушена звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності на житлову квартиру у порядку спадкування за законом, з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог законодавства України, та одержання свідоцтва про право власності.

Окрім позивачки ОСОБА_1 , її представниці ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 , решта учасників справи в судове засідання не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що такі повідомлялися про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивачки та її представниці на підтримання апеляційної скарги, представника відповідача в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на неї, а також інших письмових та усних заяв та пояснень учасників справи (їх представників) у судах обох інстанцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч.2 ст. 16, ст. 203, ч.1 ст. 215, ст. 224 ЦК України, Закону України «Про власність», ст. 145 Кодексу про шлю та сім`ю, ч.3 ст. 12, ст. 13 ЦПК України, та відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Кенц-Березюк І.М., зареєстрованого в реєстрі за №3425, ОСОБА_5 , діючи від свого імені та від імені недієздатної ОСОБА_6 продала ОСОБА_3 , від імені якого діяла ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1 . Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №2044070 від 20.11.2003 року квартира АДРЕСА_1 , яка являється предметом спору, належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 (1/6 ід. частин) та ОСОБА_5 (2/3 ід. частин +1/6 ід. частин). Суд встановив, що ОСОБА_6 була недієздатною та з 08.08.1998 року перебувала в Підбузькому геріатричному пансіонаті з діагнозом ІХС атеросклеротичний кардіосклероз СН-1 наслідки перенесеного енцефаліту у вигляді тетрапарезу псевдобульбарного синдрому, епісиндром, підтвердженням чого є довідка №147, видана 08.08.2016 року адміністрацієюПідбузького геріатричного пансіонату. ОСОБА_5 була призначена опікуном над недієздатною ОСОБА_6 , підтвердженням чого є витяг з Рішення виконавчого комітету Трускавецької міської ради №80 від 31.03.2003 року. Крім цього, ОСОБА_5 являлась мачухою ОСОБА_6 . Згідно витягу з рішення №284, виданого 01.12.2003 року виконавчим комітетом Трускавецької міської ради, ОСОБА_5 надано дозвіл на продаж частини квартири АДРЕСА_1 що належить недієздатній ОСОБА_6 . Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Беручи до уваги, наявності дозволу органу опіки і піклування укласти договір на продаж частини квартири АДРЕСА_1 що належить недієздатній ОСОБА_6 , суд вважав спірний договір купівлі-продажу укладено у відповідності до законодавства, яке діяло на момент укладення, а тому твердження позивача, що ОСОБА_5 , не була власницею цілої квартири, та відповідно не мала права розпорядження майном є хибним. Як встановив суд з матеріалів справи та показань свідків, ОСОБА_6 була не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, тому наявність або відсутність волі ОСОБА_8 на укладення спірного договору встановити не можливо. Позивачем не додано жодного доказу, який би підтверджував відсутність волі ОСОБА_6 на вчинення спірного правочину. Суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а тому в задоволенні позову відмовив.

Колегія суддів вважає, що підстав для скасування оскаржуваного рішення суду немає.

25.08.2017р. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Трускавецького міського нотаріального округу Кенц-Березюк І.М. у якому просила:

?визнати причини пропуску строку для звернення до суду поважною та поновити її;

?визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 18.12.2003 року, р.№3425 зареєстрований Приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Кенц-Березюк І.М., укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з ОСОБА_7 , яка діяла від імені ОСОБА_3 , недійсним;

?визнати за позивачем право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування, після смерті ОСОБА_6 .

Позовні вимоги мотивує тим, що вона є племінницею ОСОБА_6 . ОСОБА_6 одружена не була, дітей не мала. ЇЇ мати померла. Після того, батько ОСОБА_9 одружився вдруге на ОСОБА_5 . Згідно довідки Підбузького геріатричного пансіонату №147 від 08.08.2016 року, ОСОБА_6 поступила в пансіонат 08.09.1998 року з діагнозом: ІХС атеросклеротичний кардіосклероз СН-1 наслідки перенесеного енцефаліту у вигляді тетрапарезу псевдобульбарного синдрому, епісиндром. В геріатричний пансіонат поступила за проханням батька. ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер батько ОСОБА_6 , ОСОБА_9 . 14.04.2003 року, було отримано свідоцтво на право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємцями майна ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , є в рівних частках його дружина ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_6 . Позивач зазначає, що весь час перебування ОСОБА_6 у пансіонаті, вона торбувалася про неї, навідувала, привозила все необхідне, одяг, харчування. Також її син, ОСОБА_10 , кожного тижня відвідував ОСОБА_6 , оскільки навчався у духовній академії. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла. Причиною смерті була хронічна серцева недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз. Позивач також зазначає, що вона особисто та за власні кошти займалась похованням свої тітки, ОСОБА_6 . Забравши тіло ОСОБА_6 вони поїхали до її дому, за адресою: АДРЕСА_2 , двері дому були зачинені і вони не мали змоги зайти туди. Місцезнаходження її мачухи, ОСОБА_5 дома не було. Після її смерті відкрилася спадщина. Для оформлення спадщини, позивач звернулася до нотаріальної контори, отримала відповідь в якій вказано, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, а саме на квартиру їй необхідно подати належно завірений правовстановлюючий документ належності квартири спадкоємцеві. Звернувшись до КП Львівської обласної ради «Дрогобицьке МБТІ та ЕО», отримала довідку №1983 від 18.10.2016 року, згідно якої дізналася, що квартира АДРЕСА_1 , на даний час належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу. Згідно інформаційної довідки №68504780, нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 64,8 кв.м., житловою площею 39,6 кв.м., складається з трьох житлових кімнат та однієї кухні, у частці 1/1 належить ОСОБА_3 . Лише у жовтні 2016 року, позивачу стало відомо що 18.12.2003 року, було укладено договір купівлі-продажу квартири, р.№3425 зареєстрований приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Кенц-Березюк І.М., згідно якого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продали ОСОБА_7 , яка діяла від імені ОСОБА_3 , квартиру АДРЕСА_1 . Тобто у період укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_6 знаходилася у Підбузькому геріатричному пансіонаті. За весь час перебування у відділенні самостійно або зі сторонніми особами, без супроводу працівників пансіонату закладу не залишала. Позивач зазначає, що договір купівлі-продажу від 18.12.2003 року всупереч актів цивільного законодавства був укладений від імені продавця ОСОБА_5 , яка не є власником цілої квартири, та відповідно не мала права розпорядження майном, тому вважає, що договір підлягає визнанню недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Кенц-Березюк І.М., зареєстрованого в реєстрі за №3425, ОСОБА_5 , діючи від свого імені та від імені недієздатної ОСОБА_6 продала ОСОБА_3 , від імені якого діяла ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №2044070 від 20.11.2003 року квартира АДРЕСА_1 , яка є предметом спору, належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 (1/6 ід. частин) та ОСОБА_5 (2/3 ід. частин +1/6 ід. частин).

ОСОБА_5 була призначена опікуном над недієздатною ОСОБА_6 , підтвердженням чого є витяг з Рішення виконавчого комітету Трускавецької міської ради №80 від 31.03.2003 року. Крім цього, ОСОБА_5 являлась мачухою ОСОБА_6 .

Згідно витягу з рішення №284, виданого 01.12.2003 року виконавчим комітетом Трускавецької міської ради, ОСОБА_5 надано дозвіл на продаж частини квартири АДРЕСА_1 що належить недієздатній ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Відповідач, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача. Питання про розподіл судових витрат вирішується в ухвалі про заміну неналежного відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем (відповідачами). При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача, співвідповідача (чи при його (належного відповідача) відсутності) задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не взмозі вирішувати та задовольняти позовні вимоги без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача чи співвідповідача). Правом на заявлення клопотання про заміну неналежного відповідача належним, залучення співвідповідача наділений виключно позивач, який у випадку заміни відповідача (відповідачів), залучення нового, зобов`язаний вказати вимоги до нового відповідача (відповідачів) та підстави заявлення таких саме до нього.

Із наведеного вище вбачається, що позивачем подано позов, зокрема, про визнання недійсним вцілому договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 18.12.2003 року, р.№3425 зареєстрований Приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Кенц-Березюк І.М., укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з ОСОБА_7 , яка діяла від імені ОСОБА_3 , недійсним, однак відповідачем до участі у справі залучено лише ОСОБА_3 одну із сторін договору, ОСОБА_5 ж, прав та обов`язків якої такий спір стосується, до участі у справі не залучено як співвідповідача, хоча рішення суду про задоволення позову та визнання недійсним договору купівлі-продажу прямо впливає на її права та законні інтереси.

Крім цього, не вирішувалось і питання про залучення до участі у справі усіх потенційних правонаступників ОСОБА_6 .

Без залучення осіб, для яких таке рішення створює відповідні права та обов`язки, змінює правовідносини та призводить до нових наслідків, суд не міг задовольнити позовні вимоги, тобто давати оцінку підставам та предмету позову та виносити рішення по суті такого спору, оскільки без залучення належного (належних) відповідача (відповідачів, співвідповідачів), на права та обов`язки якого (яких) впливатиме таке судове рішення, що може бути залучений (залучені) виключно за заявою позивача, суд вирішувати питання про задоволення позову не взмозі.

Також, відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці.

Однак як вбачається із матеріалів справи, чого позивачкою і не заперечено, на час укладення спірного договору, жодних майнових прав чи інтересів по відношенню до квартири вона не мала, тобто таким договором не могло бути порушено, не визнано чи оспорено її права чи законні інтереси, тому по суті такий не вплинув на її права чи інтереси, а тому позов додатково і з цієї підстави є безпідставним та вірно відхилений судом першої інстанції.

Зважаючи на вказане, доводи скарги слід вважати безпідставними, а саму скаргу слід залишити без задоволення, рішення ж суду, як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 22 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 22 червня 2021 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Т.І. Приколота

М.М. Шандра