Справа № 2-4617/11
Провадження № 6/161/300/21
У Х В А Л А

22 червня 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Юхим А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», звернулося до суду з вищевказаною заявою.

Заяву обґрунтовує тим, що 19.02.2013 Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано виконавчий лист у справі № 2-4617/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості в сумі 34895,04 грн. 20.07.2016 виконавчий документ направлено для примусового виконання до Першого відділу ДВС м. Луцька. 08.02.2021 заявник звернувся до виконавчої служби для отримання інформації щодо стану виконавчого провадження. Листом № 8117 від 19.02.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» отримало відповідь з якої вбачається, що відкритих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 на виконанні у відділі не перебуває, виконавче провадження завершено 24.05.2018. Станом на день звернення до суду з вказаною вище заявою, жодних постанов про завершення виконавчого провадження та відповідно виконавчого листа заявнику повернуто не було.

На підставі викладеного, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», вважає, що виконавчий лист, виданий 19.02.2013 року Луцьким міськрайонний судом Волинської області по справі № 2-4617/11 є втраченим у зв`язку з чим, просить суд видати його дублікат.

Крім того, зазначає, що через незалежні від стягувача обставини виконавчий лист було втрачено під час переписки із відділом ДВС, а тому строк пред`явлення його до виконання закінчився, а відтак просять суд поносити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою судді від 08.04.2021 заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна вимога про розгляд справи у його відсутності.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

У відповідності до положень ст. 433 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

У зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи подані на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, установив таке.

Як випливає із рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 листопада 2011 року у цивільній справі № 2-4617/2011 за позовом публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги ПАТ «Сведбанк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором № 0201/0908/71-126 від 09.08.2008 в сумі 34895,04 доларів США, та судові витрати.

Рішення суду набрало законної сили. 19.02.2013 Луцьким міськрайонний судом Волинської області видано виконавчий лист у даній справі.

Із постанови Волинського апеляційного суду від 12.01.2021 вбачається, що 28.11.2012 між ПАТ «Сведбанк» та Факторинговою компанією «Вектор-Плюс» укладено договір факторингу, за яким банк відступив своє право вимоги заборгованості по кредитних договорах, в тому числі по кредитному та іпотечному договорами укладеними з ОСОБА_1 . В той же день на підставі укладеного між ТОВ «ФК «Вектор-Плюс»» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» договору про відступлення прав вимоги, ТзОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора та іпотекодержателя за кредитним та іпотечним договорами, укладеними між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 09 вересня 2008 року. Відповідне повідомлення про відступлення прав вимоги 14 грудня 2012 року надсилалось для відому заставодавцеві ОСОБА_1 .

Відповідно до відповіді від 19.02.2021 за № 8117 Першого відділу ДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зазначений вище виконавчий лист повернуто стягувачу разом із постановою про повернення виконавчого документа стягувачу за вих. № 31636 від 24.05.2018.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (ст. 129 Конституції України).

Разом з тим, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області в цивільній справі № 2-4617/2011 станом на даний час залишається невиконаним.

Статтею 124 Конституції України імперативно визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у ч. 1 ст. 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 року у справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02) суд зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 статті 6 Конвенції. Державі належить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права.

Крім того, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система договірної держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні ст. 6 Конвенції (рішення від 28.07.1999 року в справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», рішення від 19.03.1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

Частиною 1 ст. 431 ЦПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У відповідності до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до п.17.4 розділу XIII ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Згідно діючого законодавства, дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже за повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 року за №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Тобто, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

ТзОВ «Кредитні ініціативи»не отримало оригіналу виконавчого документу після повернення виконавчого документа стягувачу, місцезнаходження оригіналу виконавчого листа невідомо та у заявника відсутня можливість її встановити, що є підставою для видачі його дубліката та поновлення строку на його пред`явлення.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У статтях 77-80 ЦПК України визначено, що докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява є обгрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 76-80, 258, 261, 354, 433, п. 17.4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд-

У Х В А Л И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа у справі № 2-4617/2011 за позовом публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0207/0908/71-126 від 09 вересня 2008 року.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»строк для пред`явлення виконавчого листа у справі № 2-4617/2011 за позовом публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0207/0908/71-126 від 09 вересня 2008 року до виконання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта