Справа №705/1023/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді Піньковського Р.В.

секретаря судового засідання Безвенюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дмитрушківської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, в обґрунтування якої зазначила наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 була його дружина, мати позивача - ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину але юридично не оформила своїх спадкових прав, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Після смерті ОСОБА_3 також відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Позивач є донькою покійної, а тому є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців немає.

У встановлений законом термін та порядок, вона звернулася до Уманської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, про що державний нотаріус Уманської районної нотаріальної контори 11.02.2020 року виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Таким чином, виникла ситуація, при якій спадкоємець не може набути право власності на майно в порядку спадкування через нотаріальну контору, тому звернулася до суду з цим позовом.

Просить суд визнати за нею, ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 .

Представник позивача - адвокат Єременко І.В. в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача Дмитрушківської сільської ради в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять справу слухати у відсутність їх представника, не заперечують проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, повно та всесторонньо вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Танською сільською радою Уманського району Черкаської області, батьками позивача по справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Батьки позивача перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 1970 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , згідно якого ОСОБА_2 , 1946 року народження, та ОСОБА_4 , 1948 року народження, зареєстрували шлюб 01 серпня 1970 року, актовий запис № 25. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_2 , дружини - ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого виконавчим комітетом Танської сільської ради Уманського району Черкаської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 20.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого виконавчим комітетом Танської сільської ради Уманського району Черкаської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 2.

Згідно виписки з погосподарської книги №2 за 2016-2020 роки по с. Танське Уманського району Черкаської області, власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 . У вказаному домоволодінні, в тому числі зареєстрована позивач по справі - ОСОБА_1 .

Згідно довідки, виданої виконкомом Танської сільської ради Уманського району Черкаської області 01 лютого 2019 року вих. № 02-31/50, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживав і був зареєстрований на день смерті по АДРЕСА_1 . Разом зі спадкодавцем на день його смерті проживала його дружина - ОСОБА_3 , 1948 року народження. На день смерті ОСОБА_2 залишився жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який числиться за померлим. З дня смерті ОСОБА_2 будинком стала управляти його дружина ОСОБА_3 , а саме проживала та була зареєстрована у спадковому будинку з 16 червня 1980 року. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті останньої, будинком стала управляти її дочка ОСОБА_1 , яка провела поточний ремонт будинку, обробляє земельну ділянку. Вона зареєстрована у будинку з 11 жовтня 1990 року, проживає з 2014 року. Заповіт від імені ОСОБА_2 виконкомом Танської сільської ради Уманського району Черкаської області не посвідчувався. Земельна ділянка, на якій розташований жилий будинок з надвірними спорудами, не приватизована. Заборони на будинок немає.

Згідно технічного паспорту на будинковолодіння АДРЕСА_1 , станом на час звернення позивача до суду з позовом, інформація про самочинне будівництво за вказаною адресою відсутня. За адресою: АДРЕСА_1 розташовані: житловий будинок «А-І» площею 56,3 кв.м; прибудова «а»; сарай «Б»; вбиральня «В»; огорожа № 1; ворота з хвірткою №2.

Згідно постанови від 11 лютого 2020 року ОСОБА_6 , державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори Черкаської області, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого була дружина ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок.

Згідно довідки ТОВ «Бюро експертиз та оцінки майна» від 18 лютого 2020 року, виходячи із вірогідності вихідних даних, припущень та обмежень, оцінювач рекомендує найбільш імовірною вартість об`єкта за місцерозташуванням: АДРЕСА_1 , в сумі 39 883 грн.

Згідно копії спадкової справи № 410 за 2009 рік, заведеної Уманською районною державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої у Спадковому реєстрі, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру № 20334423, позивач ОСОБА_1 24 червня 2009 подала до Уманської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_3 . У свої заяві спадкоємець ОСОБА_3 вказує, що крім неї, спадкоємцем за законом є син спадкодавця - ОСОБА_7 . Останній також подав заяву до Уманської районної державної нотаріальної контори, у якій вказує, що відмовляється від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 на користь дочки ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність або відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення чи захисту в обраний спосіб.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Танської сільської ради Уманського району Черкаської області, яку в подальшому було замінено на належного відповідача, а саме на Дмитрушківську сільську раду Уманського району Черкаської області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті її матері.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_3 за життя не розпорядилася належним їй майном шляхом складання заповіту, спадкування здійснюється за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Положеннями ч.ч.1,3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 та її брат ОСОБА_7 - діти померлої, таким чином є спадкоємцями першої черги за законом, але ОСОБА_7 від прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_3 відмовися, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Позивач звернулася до нотаріуса, але у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Суд враховує, що інші спадкоємці, які б прийняли спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України шляхом спільного проживання відсутні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , був зареєстрований за батьком позивача по справі ОСОБА_2 , після смерті якого ним стала управляти його дружина - мати позивача ОСОБА_3 , яка спадщину фактично прийняла, оскільки проживала на момент смерті спадкодавця разом з ним. Позивач по справі була зареєстрована за вказаною адресою і після смерті матері ОСОБА_3 , з якою проживала, також фактично прийняла спадщину та своєчасно звернулася до нотаріуса із відповідною заявою. За життя спадковадець ОСОБА_3 не зареєструвала право власності на спадковий будинок, а після її смерті за нею не може бути визнано право власності, що на цей час позбавляє позивача скористатися своїм правом та належним чином оформити свої права на спадковий житловий будинок, який фактично прийняла, користується ним за призначенням.

За таких обставин, з урахуванням досліджених доказів по справі суд визнає, що наявні достатні підстави для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування, таке визнання не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб і може бути прийняте, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, але позивач у своїй заяві на стягненні судових витрат не наполягає.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 319, 321, 328, 356-358, 1216, 1222, 1226, 1261 ЦК України,ст.ст. 200, 206, 211, 247, 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської областіпротягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Р. В. Піньковський