07.06.2021 Справа № 756/5643/21
Справа № 756/5643/21
Номер провадження №2/756/4165/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

07 червня 2021 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Банасько І.М.,

за участю секретаря судових засідань Чагір Б.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого округу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

УСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, відповідач належним чином не здійснює оплату таких послуг, у зв`язку з чим перед позивачем станом на 01.03.2021 утворилась заборгованість заспожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 21000,00 грн., за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 17321,00 грн., за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 18689,16 грн., за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 271,62 грн.

Ухвалою суду від 22.04.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №756/5643/21, та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Позивача явку в судове засідання уповноваженого представника не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 07.06.2021 представником позивача подано до суду заяву, в якій останній зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить проводити розгляд справи без його участі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що у матеріалах справи містяться відповідні документи, письмових пояснень щодо причин своєї неявки суду не надала.

Разом з тим, відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву.

Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому суд прийшов до висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до абзацу 10 частини першої статті 1 Закону України Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

На виконання вимог Закону, позивачем на підставі типового договору підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення, постачання гарячої води в газеті Хрещатик від 28.03.2018 № 34 (5085)

Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов договору є факт отримання послуг Споживачем.

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже позивач є споживачем послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води. Відповідач зареєстрований за вказаною адресою, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 20.04.2021.

Відповідач від послуг централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався).

Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: позивач надає послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води, щомісячно надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а відповідач споживає надані послуги та зобов`язаний оплатити їх вартість.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року №1875-IV (у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) та Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року №2189-VIII (введений в дію з 01 травня 2019 року, крім: ст. 1, ч. 1 ст. 2, ст. ст. 3-7, 9, 11, 12, ч. 2 ст. 26, ст. 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), ч. 2 ст. 2, ч. ч. 3 та 4 ст. 8, ч. ч. 2 та 3 ст. 10, ст. 15, ч. ч. 1, 3 та 5 ст. 16, ст. 18, ч. 5 ст. 28, які введені в дію 10 червня 2018 року).

Суб`єктами Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року №1875-IV є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року №2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року №1875-IV залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Ч. 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року №1875-IV та ч. 1 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року №2189-VIII передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року №1875-IV, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року №2189-VIII споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Водночас такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року №1875-IV та п. 5 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року №2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Отже, згідно з наведеними законодавчими нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними у встановлені строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Позивач, на підставі Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) (далі договір цесії) від 11.10.2018, укладеного між ПАТ "Київенерго" та Комунальним підприємством виконавчого округу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі 38321,00 грн. Згідно п. 3.4.2 договору цесії новий кредитор має право на отримання замість кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до договору цесії сплати заборгованостей.

Надання послуг здійснювалось на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який був опублікований 31.07.2014 на офіційному сайті ПАТ "Київенерго", а також у газеті Хрещатик від 06.08.2014 №111 (4511). При цьому факт відсутності письмового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг.

Оскільки, Комунальне підприємство виконавчого округу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» надавались відповідачу, як споживачу послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої водиза адресою: АДРЕСА_1 , які останній отримував та користувався ними, у нього виник обов`язок оплати цих послуг.

Однак, внаслідок неналежного виконання відповідачем свого обов`язку з оплати послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у ОСОБА_1 за період до 01.05.2018 виникла заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 21000,00 грн, за послуги з централізованого водопостачання гарячої води у розмірі 17321,00 грн та за період з 01.05.2018 за послуги з централізованого опалення у розмірі 18 689,16 грн та за послуги з централізованого водопостачання гарячої води у розмірі 271,62 грн, що підтверджується розрахунком позивача та становить в загальному розмірі 57 281,78 грн.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного, кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору т. вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Суд, перевіривши наведений позивачем розрахунок заборгованості, дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними. На час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку, наданий позивачем розрахунок заборгованості ним не оспорюється. Тому, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу за спожиті послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води в загальному розмірі 57 281,78 грн. за період до 01.05.2018 та за період з 01.05.2018 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з положень п. 3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів.

Відповідно до квитанції від 25.03.2021 позивачем за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав сплачено 33,00 грн (а.с.8).

Окрім того, позивачем при зверненні з даною позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн (а.с. 2).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат в розмірі 2 303,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-86, 133, 141, 263-265, 279 - 284, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) Київтеплоенерго (01001, м. Київ, площа І. Франка, 5, ) заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 21000,00 грн, за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 17321,00 грн, за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 18689,16 грн, за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 271,62 грн, судові витрати у розмірі 2 303,00 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Оболонський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя Банасько І.М.