Справа №760/6175/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року Солом?янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Фареник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущенного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року заявник звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Посилається в заяві на те, що 09 липня 2015 року Солом`янським районним судом м. Києва ухвалено рішення в справі за позовом ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 255 418, 84 гр.

На виконання рішення суду був виданий виконавчий лист, який був направлений на примусове виконання до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Оскільки рішення суду виконано не було, боржником борг не сплачено, представником ТОВ «Глобал Спліт» на адресу Солом`янського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) направлено адвокатський запит від 08 липня 2020 року за вихідним № 704 щодо місцезнаходження виконавчого листа від 29 січня 2016 року, виданого Солом`янським районним судом м. Києва.

Згідно з листом від 21 липня 2020 року за вихідним № 114874 встановлено, що даний виконавчий лист втрачено.

На підставі вищевикладеного та з метою забезпечення виконання рішення суду, просить задовольнити заяву.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

07 грудня 2021 року до суду надійшло клопотання представника заявника, в якому останній просить розглядати заяву в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З точки зору закону дублікатом є документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа.

При цьому заявник має повідомити суду обставини за яких його було втрачено та відповідно підтвердити їх доказами.

Судом встановлено, що заочним рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 09 липня 2015 року був задоволений позов ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача 255 418, 84 гр. заборгованості та 2 554, 19 гр. судового збору на користь держави.

Відповідно до п 29.31 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України № 173 від 17 грудня 2013 року / із змінами, внесеними згідно з Наказом Державної судової адміністрації № 240 від 28 грудня 2015 року / для виконання судового рішення у цивільній чи адміністративній справі, що набрало законної сили або допущено до негайного виконання, стягувачу за його письмовою заявою видається виконавчий лист.

На підставі зазначено рішення суду 07 грудня 2015 та 29 січня 2016 року стягувачу було направлено виконавчі листи.

З довідки про втрату виконавчого документа Солом`янського районного ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 114985 від 21 липня 2020 року вбачається, що на виконані у Відділі перебувало виконавче провадження № 55050173 з примусового виконання виконавчого листа № 760/6175/15-ц від 29 січня 2016 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» боргу в розмірі 255 418, 84 гр.

В зазначеній довідці зазначено, що виконавчий лист було втрачено при пересилці.

21 грудня 2018 року державним виконавцем на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Станом на 21 липня 2020 року зазначений виконавчий лист на адресу відділу повторно не надходив, на виконанні у відділі не перебуває.

Виконавчий документ вважається втраченим при пересилці.

Суд при цьому також враховує наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд.

Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення права.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження.

У Резолюції Парламентської асамблеї Ради Європи 1787/2011 від 02 січня 2011 року зазначено,що виконання рішень Європейського суду з прав людини відзначається існуванням основних системних недоліків, які викликають велику кількість повторюваних висновків щодо порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що серйозно підривають верховенство права.

Щодо України ці проблеми пов`язані, зокрема, з хронічним невиконанням рішень національних судів.

Крім того, за змістом Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як обов`язковості виконання рішень та розумності строків виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду та рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Крім того, виконання рішення суду - є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З точки зору ст. 2 ЦПК України та рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30 червня 2009 року обов`язковість рішення суду є однією з основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя.

На це ж посилається і Європейський Суд з прав людини в рішеннях «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Піалопулос та інші проти Греції» від 15 березня 2001 року та «Іммобільяре Саффі проти Італії».

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, втрату виконавчого листа органами виконавчої служби, суд приходить до висновку про обгрунтованість заяви та її задоволення в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

В матеріалах справи міститься довідка про втрату виконавчого документа Солом`янського районного ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) № 114985 від 21 липня 2020 року відповідно до якої 21 грудня 2018 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Відповідно до ч. 4-5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» / чинна редакція / строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Аналогічні приписи містяться у ч. 1-3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» / № 606-XIV, який втратив чинність на підставі Закону N 1404-VIII ( 1404-19 ) від 02 червня 2016 року /.

Крім цього, відповідно до постанови Верховного Суду від 17 листопада 2021 року у справі № 419/310/12 / провадження № 61-13084ск21 / строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Таким чином, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущено не було.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви у цій частині.

Керуючись ст. 433, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити частково.

Видати дублікат виконавчого листа в цивільній справі № 760/6175/15-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт»).

В решті заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Л.А. Шереметьєва