Придніпровський районний суд м.Черкаси

Справа №711/205/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Заочне

02 червня 2021 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.,

при секретарі Осадчій А.Ю.,

за участю представника позивача

за довіреністю Михайлової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Позивач АТ «Кредобанк» звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 23.07.2018 між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №CL-119386 (надалі-Договір), згідно з яким відповідачу було надано кредит у сумі 83980,00 грн., що підтверджується Меморіальним ордером №40489850 на суму 30347,21 грн., Меморіальним ордером № 40574684 на суму 53632,79 грн. від 23.07.2018р. та виписками руху коштів по рахунках.

Відповідно до п. 1 Договору позивач зобов`язався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених Договором.

Кредитні кошти надавались відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, яке міститься в п. 2.4 Договору (п. 3.1. Договору).

Відповідно до п. 2.3 Договору встановлено термін кредитування.

Згідно з п. 6.3 Договору повернення суми кредиту, здійснюється щомісячно разом із процентами за користування кредитом, у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу (розмір якого - визначається п. 6.2 Договору).

Пунктом 6.2 Договору визначено, що позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до Графіку платежів (Додаток №1 до цього Кредитного договору). Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 Щомісячних платежів по 4059,00 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладання Кредитного договору. Перший і останній платежі можуть відрізнятись за розміром суми Щомісячного платежу. Щомісячні платежі з 23.07.2018 до 21.07.2023 погашаються в однаковому порядку.

Для здійснення належного погашення кредиту позичальник зобов`язаний щомісячно не пізніше дати погашення Щомісячного платежу, встановленого Графіком платежів, забезпечити наявність на поточному рахунку для обслуговування кредиту суму коштів, що відповідає розміру Щомісячного платежу, з врахуванням рекомендацій банку, передбачених п. 2.9 Договору (п. 6.3.1 Договору).

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що відповідач сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 52.99 % річних.

Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360), за ставкою, визначеною п. 4.1. Договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору (п. 4.2 Договору).

Відповідно до п. 4.3 Договору за надання послуг позичальник сплачує банку комісії в порядку, строки та розмірі, передбачені п. 2.10 Договору.

Пунктом 4.5 Договору визначено реальну річну процентну ставку 67.93 % річних.

Пунктом 6.1. Договору відповідач зобов`язаний повернути позивачу кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього.

Відповідно до п. 7.1 Договору, за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань - за цим Договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі пеня, нарахована позичальнику на підставі цього пункту Договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання.

Згідно з п. 10.4 Договору шляхом підписання Кредитного договору, позичальник підтверджує, що він до видачі кредиту ознайомився з діючими Тарифами банку та Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у АТ «Кредобанк»; ознайомився із реальною річною процентною ставкою та орієнтовною загальною вартістю кредиту, а також іншою інформацією про споживчий кредит та інше.

Таким чином, відповідач був ознайомлений, прийняв усі умови договору та зобов`язувався їх виконувати. Проте, він не виконує свої зобов`язання за Договором, що призвело до порушення прав позивача.

Разом з тим, відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується відміткою у його паспорті. Кредитний договір укладено в інтересах сім`ї, адже ОСОБА_2 не заперечувала проти отримання чоловіком кредиту, що підтверджується підписом в анкеті-заяві фізичної особи на отримання готівкового кредиту, а тому вони мають солідарну відповідальність за зобов`язаннями.

При укладенні договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя (ч.2 ст.65 СК України). Тож, якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають у обох із подружжя незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність.

Крім того, позивач вказує, що при вирішенні спору про порядок виконання подружжям зобов`язань, що виникають із правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, суди повинні керуватися тим, що подружжя має відповідати за такими зобов`язаннями солідарно усім своїм майном. Зазначає позивач, що такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 року у справі №14-712цс19, ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №14-127цс20, постанові Другої судової палати КЦС у складі Верховного Суду у справі №61-1436св20 від 07.10.2020р.

В свою чергу, банк вправі вимагати повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів у разі порушення істотних умов Договору, прострочення сплати процентів та/або повернення кредиту (частини кредиту) щонайменше на один календарний місяць, невиконання позичальником зобов`язань, передбачених Договором (п.3.3, п.6.9 Договору).

23.10.2020 року на адресу відповідача позивачем направлено повідомлення-вимогу №1453818 від 22.10.2020 року щодо дострокового погашення заборгованості, яка відповідачем повністю проігнорована та повернулася на адресу відправника.

19.11.2020 року на адресу відповідача позивачем повторно було направлено повідомлення-вимогу №1453818/2 від 19.11.2020 року щодо дострокового погашення заборгованості, яка відповідачем повністю проігнорована та повернулася на адресу відправника.

Отже, позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, тож згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № CL-119386 від 23.07.2018 станом на 03.12.2020 р. Тож, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перед АТ «Кредобанк» за Кредитним договором становить 121369,71грн., яка складається із: суми заборгованості за тілом кредиту - 77184,11 грн., суми заборгованості за відсотками 42316,79 грн.; пені 1868,81грн.

Таким чином, позивач просить стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Кредобанк» загальну суму заборгованості за кредитним договором № CL-119386 від 23.07.2018 у розмірі 121369,71 грн., яка складається із: суми заборгованості за тілом кредиту - 77184,11 грн., суми заборгованості за відсотками 42316,79 грн.; пені 1868,81грн.

Крім того, просить стягнути солідарно з відповідачів на користь АТ «Кредобанк» суму сплаченого судового збору в розмірі 2102,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15778,00 грн., а також витрати у зв`язку з явкою представника позивача до суду в розмірі 5000,00 грн.

Ухвалою суду від 19.02.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали.

Ухвалою суду від 12.04.2021р. задоволено клопотання представниці Акціонерного товариства «Кредобанк» за довіреністю Михайлової Юлії Вікторівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

В судовому засіданні представник позивача АТ «Кредобанк» за довіреністю Михайлова Ю.В., позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Пояснила суду, що 23.07.2018 між банком і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за яким останньому було надано кредитні кошти в сумі 83980,00 грн. зі строком повернення до 21.07.2023 року.

У зв`язку з тим, що відповідачем було порушено умови Договору, виникла заборгованість в сумі 121369,71 грн., яка складається із: 77184,11 сума заборгованості за кредитом (тіло кредиту); 42316,79 грн. сума заборгованості за відсотками; 1868,81 грн. пеня за період з 03.12.2019 року по 03.12.2020 року. Порушення умов договору це невчасно та не в повному розмірі вносилися відповідачем кошти за договірними зобов`язаннями.

Крім того, зазначила, що до стягнення з відповідача підлягає сума сплаченого судового збору в розмірі 2102,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15778,00 грн., а також витрати у зв`язку з явкою представника позивача до суду в розмірі 5000,00 грн.

ОСОБА_1 ніяким чином не відреагував на повідомлення вимоги щодо дострокового погашення заборгованості, які двічі 23.10.2020 року та 19.11.2020 року надсилалися банком на адресу відповідача ОСОБА_1 .

Зважаючи на вимоги ст.62 СК України, вважає, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повинні нести солідарну відповідальність за невиконання зобов`язання, яке є предметом даного розгляду.

Разом з тим, вказала, що покладається на розсуд суду у вирішенні позовної вимоги, викладеній у п. 4 прохальної частини позовної заяви від 28.12.2020 вих. № Ir0о щодо стягнення з відповідача витрат у зв`язку з явкою представника позивача до суду в розмірі 5000,00грн., зважаючи на участь представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явилися, судом неодноразово повідомлялися про місце, день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили. Відзив на позовну заяву не подано.

Справу розглянуто за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлених у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, які не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, не подали відзиву проти позову, а представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи.

Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 23.07.2020 між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № CL-119386, про що ним підписано Анкету-заяву № CL-119386. Шляхом підписання цієї Анкети-заяви відповідач, як позичальник, підтверджує, що з умовами надання кредиту, викладеними у Пам`ятці клієнту ознайомлений, примірник Пам`ятки ним отримано.

Крім того, варто вказати, що анкету-заяву № CL-119386 від 23.07.2018 року підписано також і ОСОБА_2 (а.с.17), яка є дружиною відповідача ОСОБА_1 , що підтверджується відомостями зі стр. 10 «Сімейний стан» її паспорта серії НОМЕР_1 (а.с.30), а також паспорта ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 (а.с.26). Своїм підписом вона підтвердила, що не заперечує проти отримання її чоловіком ОСОБА_1 кредиту, про який йдеться (а.с.17).

Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, банк видає позичальнику кредит у сумі 83980,00 грн. на строк до 21 липня 2023 року на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання (п.1).

Відповідачем від банку отримано грошові кошти, обумовлені у кредитному договорі, в повному обсязі шляхом перерахування на рахунок позичальника, що підтверджується Меморіальним ордером № 40489850 від 23.07.2018 року на суму 30347,21 грн. та Меморіальним ордером № 40574684 від 23.07.2018 року на суму 53632,79 грн.

Пунктом 6.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і в терміни (п.2.3.).

Згідно п.6.3 Кредитного договору, позичальник щомісячно здійснює повернення суми заборгованості за кредитом, сплачує проценти за користування кредитом у вигляді рівних сум (ануїтетного платежу), розмір якого визначається п.6.2 Кредитного договору).

Відповідно до абз. 3 п. 6.3. Кредитного договору, позичальник доручає, а банк за дорученням позичальника щомісячно в кінцеву дату погашення щомісячного платежу, передбачену Графіком платежів, здійснює договірне списання грошових коштів з поточного рахунку в сумі щомісячного платежу. Щомісячний платіж вважається утриманим банком після його договірного списання банком з поточного рахунка. Грошові кошти, які на кінцеву дату погашення щомісячного платежу, відповідно до Графіку платежів, знаходяться на поточному рахунку та перевищують суму щомісячного платежу, можуть бути сплачені позичальником, як часткова або повна дострокова сплата заборгованості за кредитним договором, в порядку, передбаченому п.6.7 кредитного договору.

Черговість погашення заборгованості здійснюється за умов, передбачених п.6.6 кредитного договору.

Відповідно до п. 6.9 Кредитного договору, Банк у випадках передбачених п. 3.3 Кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника.

Відповідно до п.7.1 Кредитного договору, за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором, позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі, розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі п.7.1 Кредитного договору, не може перевищувати 15% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання.

На виконання умов вищевказаного договору банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю.

Судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості по Кредитному договору №CL-119386 від 23.07.2018, наданого позивачем до позовної заяви, станом на 03.12.2020 загальна заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Кредобанк» за кредитом становить 121369,71 грн., яка складається із: 77184,11 сума заборгованості за кредитом (тіло кредиту); 42316,79 грн. сума заборгованості за відсотками; 1868,81 грн. пеня за період з 03.12.2019 року по 03.12.2020 року. Даний розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На час розгляду справи кредитний договір № CL-119386 від 23.07.2018 недійсним, розірваним чи припиненим не визнаний.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Суд погоджується, що станом на 03.12.2020 загальна заборгованість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по кредитному договору № CL-119386 від 23.07.2018 становить 121369 грн. 71 коп. з огляду на викладене вище, а також наступне.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина друга статті 65 СК України). За таких обставин, за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Правовий режим спільної сумісної власності подружжя, винятки з якого прямо встановлені законом, передбачає нероздільність зобов`язань подружжя, що за своїм змістом свідчить саме про солідарний характер таких зобов`язань, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність подружжя за зобов`язаннями, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї. Тобто, подружжя має відповідати за такими зобов`язаннями солідарно усім своїм майном (п.п.50-52,61,65 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №14-712цс19 від 30.06.2020 року та підтверджений Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 09 вересня 2020 року у справі № 14-127цс20).

Крім того, необхідно вказати, що належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно з частиною третьою якої, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Норма частини третьої статті 61 СК України кореспондує частині четвертій статті 65 цього Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина друга статті 65 СК України).

За нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя.

Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність.

При вирішенні спору про порядок виконання подружжям зобов`язань, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, суди повинні керуватися тим, що подружжя має відповідати за такими зобов`язаннями солідарно усім своїм майном. Такої правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, виклавши її у постанові від 07.10.2020 року у справі № 205/5882/18 (провадження № 61-436св20).

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ст. 543 ч.ч.1, 2 ЦК України).

Тож, враховуючи зазначене вище, суд вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині задовольнити, стягнувши заборгованість за кредитним договором № CL-119386 від 23.07.2018 в сумі 121369,71 грн. солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Статтею 137 ЦПК передбачено порядок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем, крім інших вимог вказаних у позові, заявлено вимогу про відшкодування відповідачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 15778,00 грн. В обґрунтування зазначених вимог, представником позивача адвокатом Хоменко О.М. надано до суду: попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, датований 28.12.2020р., в якому зазначено, що позивач поніс та очікує понести витрати на судовий збір за подання позову 2102,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу адвоката в загальному розмірі 15778,00грн., з викладенням видів наданих послуг та їх вартості. До переліку послуг із зазначенням їх вартості входить: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань щодо стягнення заборгованості за кредитним договором в судовому порядку 1000,00 грн.; аналіз судової практики Верховного Суду щодо стягнення заборгованості за кредитним договором 1000,00 грн.; складання, подання (відправка) до суду позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором 5778,00 грн.; складення заяв, клопотань, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру в межах розгляду позову 3000,00 грн.; представництво інтересів по справі в суді першої інстанції, участь у судових засіданнях 5000,00 грн., а також витрати у зв`язку з явкою представника позивача до суду в сумі 5000,00грн.(а.с.50)

В матеріалах справи також наявний Витяг з Договору про надання правової допомоги від 11.04.2019 року, укладений між Акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» та Адвокатським об`єднанням «Смарт Лекс», в якому не зазначено переліку послуг, які дійсно передбачалися для надання позивачу. Крім того, у матеріалах справи відсутні підтверджуючі дані, що представник позивача, адвокат Хоменко О.М. є адвокатом Адвокатського об`єднання «Смарт Лекс», яке є стороною Договору про надання правової допомоги. При цьому, надана довіреність №11543, відповідно до якої голова правління АТ «Кредобанк» уповноважує адвоката Хоменко О.М. здійснювати ряд повноважень в інтересах банку, яка дійсна до 31.12.2021р.(а.с.59).

Крім того, відсутні підтверджуючі дані, які свідчили б, про факт надання представником позивача послуг саме по даній справі, про які йдеться вище, а також їх отримання позивачем та здійснення їх оплати адвокату Акціонерним товариством «Кредобанк» за надання професійної правничої допомоги в розмірі 15778,00 грн., стягнення яких є однією із заявлених позовних вимог.

Слід також зазначити, що позивачем не надано доказів - підтверджуючих платіжних документів про оплату витрат на правничу допомогу адвоката позивачем. Крім того, не надано клопотання про застосування положень ч.8 ст. 141 ЦПК України. Отже, в цій частині вимоги не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 138 ЦПК України, витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Ухвалою суду від 12.04.2021р. задоволено клопотання представниці Акціонерного товариства «Кредобанк» за довіреністю Михайлової Юлії Вікторівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (а.с.95-96).

В судовому засіданні представник позивача, яка брала участь в розгляді справи в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів, вказала, що покладається на розсуд суду у вирішенні позовної вимоги, викладеній у п. 4 прохальної частини позовної заяви від 28.12.2020 вих. № Ir0o щодо стягнення з відповідача витрат у зв`язку з явкою представника позивача до суду в розмірі 5000,00 грн., зважаючи на її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Враховуючи вимоги ст. 138 ЦПК України, позовна вимога щодо стягнення з відповідача витрат пов`язаних із явкою представника позивача до суду в сумі 5000,00 грн. є безпідставною, а тому до задоволення не підлягає.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача АТ «Кредобанк» підлягає до стягнення в рівних частках судовий збір в сумі 2102 грн. 00 коп., сплачений позивачем за платіжним дорученням № 64015706 від 25.11.2020 (а.с.1), а саме: по 1051,00 грн. з кожного.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 3, 6, 15, 16, 509, 526, 543,546, 610, 611, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 265, 268, 273, 274, 277, 279, 280-284 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , код НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» (, м. Львів, вул. Сахарова. 78) заборгованість за кредитним договором №CL-119386 від 23.07.2018 року у розмірі 121369грн. 71коп., з яких: 77184грн. 11коп. заборгованість за кредитом; 42316грн. 79коп. заборгованість за відсотками; 1868грн. 81коп. пеня.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» судовий збір в розмірі 1051грн. 00коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , код НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» судовий збір в розмірі 1051грн. 00коп.

В іншій частині - щодо стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвокат та витрат у зв`язку із явкою представника позивача, - відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення складено 14.06.2021.

Головуючий: С. М. Позарецька