Справа № 331/3252/20
Провадження № 2 /331/256/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді: Жукової О.Є.

за участю секретаря : Мироненко О.В.

позивача: ОСОБА_1

розглянувши в спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 /4 частини всіх видів заробітку (доходу).

Позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що неповнолітня дитина проживає з нею та знаходиться у неї на утриманні, а відповідач з липня 2020 року добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, участі у вихованні доньки не приймає.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2020 року провадження по справі відкрите .

Відповідач надав відзив на позов, в якому погодився надавати матеріальну допомогу на утримання доньки у розмірі визначеному позивачем, однак заперечив ствердження ОСОБА_1 про те, що він не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, вказавши, що він протягом всього часу проживання окремо від дитини сплачував кошти на її утримання, приймає участь у її вихованні.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідач намагається ввести суд в оману, оскільки надані ним кошти на утримання дитини є меншими ніж мінімальний розмір аліментів визначений законом та не забезпечують достатнього рівня матеріального забезпечення дитини, а факт ухилення відповідача від участі у вихованні дитини підтверджується, зокрема розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району №25р від 26.01.2021 року, яким визначено місце проживання малолітньої доньки разом з нею.

У вступному слові позивачка позовні вимоги підтримала, наполягала на задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, надав клопотання про відкладення розгляду справи через хворобу. Однак, з огляду на те, що будь-яких доказів на підтвердження поважності причин неявки до суду відповідач не надав, суд на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе справу розглянути у відсутність відповідача з урахуванням наданого відзиву та на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Суд, вислухавши вступне слово позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов належить задоволенню з наступних підстав.

За змістом частини першої статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч.ч.1-3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони з 25 травня 2013 року перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2018 року у справі 331/8774/17.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком дитини є ОСОБА_2 відповідач по справі, а матір`ю є позивачка ОСОБА_4 ..

На теперішній час малолітня дитина проживає з матір`ю , що відповідачем не спростовано.

Зокрема, судом встановлено, що розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району №25р від 26.01.2021 року визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Крім того, судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання доньки.

ОСОБА_2 працює в ПВНЗ «Київський медичний університет»,отримує стабільний дохід.

Позивачка також працевлаштована в Запорізькій гімназії № 104 на посаді практичного психолога та соціального педагога.

Відповідач періодично надає грошові кошти на утримання доньки, що підтверджено випискою з банківського рахунку, долученого до відзиву.

Разом з тим, наразі сторони добровільно не домовилися про утримання малолітньої дитини, а тому кошти на її утримання (аліменти) присуджує суд.

Враховуючи вищенаведене , вимоги ст. 182 СК України , стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище позивача, матеріальне становище відповідача, відсутність у нього інших утриманців,суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити , визначивши розмір аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1 /4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з 02 вересня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України, керуючись 3,4,11-13, 19, 259, 263, 265 , 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ: :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( місце проживання : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( місце проживання : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмір 1 /4 частини від усіх видів доходу відповідача , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , з 02 вересня 2020 року і до повноліття дитини .

Стягнути з ОСОБА_2 ( місце проживання : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок .

Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст судового рішення складений 22 лютого 2021 року.

Суддя:

22.02.2021