Справа № 138/3168/21
Провадження №:2/138/890/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Київської Т.Б.,

за участю: секретаря Політанської Т.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка навчається,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що вони з відповідачем мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка вже є повнолітньою. На даний час вона навчається у Луцькому національному університеті термін навчання до 30.06.2024. Навчання є платним, а позивачу важко самій утримувати дочку.

Враховуючи зазначене позивач просила суд ухвалити рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь, в розмірі 7500,00 грн., щомісячно, починаючи з 01.11.2021 і до закінчення ОСОБА_3 навчання, а саме до 30.06.2024 або до досягнення нею 23 річного віку.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15.11.2021 відкрито спрощене провадження у справі.

26.11.2021 до суду надійшов відзив на позов, мотивований тим, що прожитковий мінімум для дитини, яка досягла повноліття обчислюється як прожитковий мінімуму для працездатних осіб, що становить 2379,00 грн. Заявляючи вимогу про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 7500,00 грн. позивач фактично покладає на нього одноосібний обов`язок щодо утримання їх дочку. Крім того, відповідач постійного місця роботи не має. Також відповідач доглядає свою матір. Крім того, він також сплачує аліменти на утримання ще однієї дитини. Позивач має належний матеріальний стан для утримання дитини. При цьому, ОСОБА_3 не планує закінчувати навчання та хоче залишити навчальний заклад, оскільки відкрила у м. Луцьк свій салон по наданню спа-послуг та отримує від цієї діяльності дохід. Враховуючи викладене, відповідач визнає позов частково, а саме аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач в судове засідання не з`явилась. Подала до суду клопотання про проведення судового розгляду без її участі.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав зазначених у відзиві. Також пояснив, що в нього жодного майна немає і на даний час він не працює. Він заробляє на життя за рахунок тимчасових заробітків, які в середньому на місця становлять біля 5000,00 грн. - 6000,00 грн. Натомість, позивач працевлаштована і має своє житло. Він з дочкою не спілкується. Вуз, в якому дочка навчається, вона обирала з матір`ю, а з ним з даного приводу не радилась.

Дослідивши матеріали справи , оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, враховуючи таке.

Суд встановив, що сторони спору перебували в зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29.06.2017 було розірвано (а.с.5,6).

16.07.2021 позивач уклала шлюб з ОСОБА_4 . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_5 ». Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.4).

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.7).

ОСОБА_3 з 01.09.2020 зарахована до Луцького національного технічного університету і на даний час навчається на другому курсі факультету архітектури, будівництва та дизайну денної форми навчання за контрактом. Термін навчання до 30.06.2024. Дана обставина підтверджується довідкою № 372/21 від 13.09.2021 виданою Луцьким національним технічним університетом (а.с.9).

Вартість навчання ОСОБА_3 становить 20895,00 грн. в рік, що підтверджується наказом № 232-05-35 від 20.03.2021 та договором № Б-00502 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою від 12.09.2020 (а.с.10-15). Позивач сплатила кошти за два роки навчання ОСОБА_3 , що підтверджується квитанціям № 0.0..1 від 03.09.2020, №0.0..1 від 02.02.2021, № 0.0..1 від 20.08.2021, № № 0.0..1 від 24.08.2021, № 0.0..1 від 02.02.2021, № 0.0..1 від 17.09.2020, №0.0..1 від 17.09.2020 (а.с.16-21,25).

Крім того, позивач надала суду квитанції про перерахування ОСОБА_3 коштів (а.с.22-24).

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання, тому суд вважає, що відповідач зобов`язаний утримувати свою дочку, яка продовжує навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, як стан здоров`я та матеріальне становище дитини так і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Так, відповідач зазначив, що він офіційно не працює, не зважаючи на те, що має дві вищих освіти. Також у нього відсутнє рухоме чи нерухоме майно.

На підтвердження викладених у відзиві та в судовому засіданні заперечень щодо позову, відповідач надав суду такі документи.

Так, відповідач надав суду Декларацію про доходи та майно від 24.11.2021, однак суд вважає такий доказ недопустими, оскільки в судовому засіданні пояснив, що вказану декларацію він самостійно заповнив лише для подання до суду.

Крім того, відповідач надав суду довідку № 475 від 02.06.2021 управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, з якої слідує, що ОСОБА_1 перебував на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення та отримував компенсаційну виплату особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі за ОСОБА_6 , в період з 05.08.2020 по 26.05.2021, а також квитанції від 30 січня, рік не зазначено, 06.02.2021, 09.10.2020, 24.09.2020, 09.04.2021, 09.09.2021, 06.03.2021, 08 жовтня, рік не вказано, 29.03.2021, 01.06.2021, 11.05.2021 про перерахування коштів на загальну суму 8400,00 грн. Також надав суду копію судового наказу від 17.11.2017 та розрахунки зі сплати аліментів на постанову про закінчення виконавчого провадження від 01.11.2021, на підтвердження того, що він сплачував аліменти на утримання ОСОБА_3 (а.с.48-53).

Разом з тим, суд вважає такі документи неналежними доказами, оскільки при вирішенні позову про стягнення аліментів мають значення обставини, які існують саме на час подання позову та розгляду справи, а відтак такі докази не стосуються предмета спору.

Крім того, відповідач надав суду довідку № 7/33 від 23.11, без зазначення року видачі такої довідки, з якої слідує, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за станом здоров`я потребує додаткового стороннього догляду, який постійно здійснює син ОСОБА_1 , зареєстрований по АДРЕСА_2 . Також суду надано виписку із медичної картки ОСОБА_7 (а.с.45,46).

В судовому засіданні відповідач зазначив, що здійснює догляд за своєю матір`ю, разом з тим, жодних доказів того, що ОСОБА_7 є його матір`ю, відповідач суду не надав.

На підтвердження тієї обставини, що у відповідача є ще утриманці, він надав суду виконавчий лист Кілійського районного суду Одеської області, виданий 30.05.2018 про те, що з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.54-56).

Також відповідач надав суду квитанцію від 09.11.2021 про перерахування коштів ОСОБА_3 на суму 600,00 грн. (а.с.58). Разом з тим, у вказаній квитанції платником зазначено ОСОБА_7 , а тому суд не може вважати таку квитанцію належним доказом.

В свою чергу, стороною позивача не надано жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що відповідач може надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дочки, яка навчається саме в тому розмірі, про який вказано в позові.

При цьому, у відзиві на позов відповідач зазначив, що може надавати аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що ОСОБА_3 повнолітня, відповідач рахував суму від 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, як зазначено вище, в судовому засіданні відповідач пояснив суду, що він отримує дохід за рахунок тимчасових заробітків, які в середньому на місця становлять біля 5000,00 грн., 6000,00 грн.

Суд, враховуючи вказані вище обставини, зокрема те, що ОСОБА_3 продовжує навчання, на денній формі, до червня 2024 року, те, що Сімейним кодексом України передбачено солідарний обов`язок батьків на утримання дитини в тому числі, яка продовжує навчання, а позивачем не доведено можливості відповідача надавати кошти для утримання дочки, яка продовжує навчання саме в розмірі 7500,00 грн., вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в твердій грошовій сумі в розмірі 1250,00 грн., оскільки це фактично становить чверть доходу відповідача, який утримує ще одну дитину і саме таку суму відповідач згоден сплачувати на утримання дочки ОСОБА_10 .

За загальним правилом, встановленим ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В даному випадку позов пред`явлено 01.11.2021.

Зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору, дані витрати, згідно ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави пропорційно до задоволених вимог. Решту суми слід компенсувати за рахунок держави.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Керуючись ст.182,191,198-201 СК України, ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з 01.11.2021 і до закінчення дочкою навчання в Луцькому національному технічному університеті, а саме до 30.06.2024, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в розмірі 150 (сто п`ятдесят) гривень 72 коп. на користь Державної судової адміністрації України.

Решту судових витрат у виді судового збору в розмірі 757 (сімсот п`ятдесят сім) гривень 28 коп. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити дане рішення до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні можуть оскаржити рішення суду першої інстанції до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 20.12.2021.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: Т.Б.Київська