Справа №461/2243/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

06 липня 2021 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Романюка В.Ф.

з участю:

секретаря судового засідання Цюпака В.І.

представника позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачзвернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 11 квітня 2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було укладено шлюб, який зареєстрований Львівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 607, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 .

Після одруження позивач обрала прізвище чоловіка, а саме: « ОСОБА_1 ». Від спільного проживання, які б стримували їхні відношення, дітей не мають, а також не ведуть спільного господарства. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаємного порозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. З часом позивач почала відчувати, що їхні сімейні стосунки стають все більше холодними, не дружніми, що неуможливлює подальше їхнє спільне життя.

Так, після одруження з відповідачем, а одружувались вони у Львові, перших неповних два роки вони проживали разом у Львові за вищевказаною адресою, потім ще не повних два роки жили в місті Єрусалим республіка Ізраїль, де винаймали квартиру.

Позивач зазначає, що з часом їхнє сімейне життя поступово погіршувалося, ставало невиносимим, позивач вимушена була повернутися жити в Україну додому, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.

Позивач вважає, що продовжувати таке спільне подружнє життя є неможливим, оскільки вони не зійшлися характерами та поглядами на спільне сімейне життя, крім цього вони вже шістнадцять років проживають окремо. У позивача з відповідачем сім`ї як такої вже давно не існує, фактично сім`я розпалась, тому продовжувати шлюбні відносин з відповідачем немає сенсу так як ведуть порізно особисте життя, продовжувати шлюбні стосунки не можливо, тому просить суд позов задоволити.

Ухвалою суду від 23 березня 2021 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. /а.с.15/

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позові. Просив суд позовні вимоги задоволити повністю, проти винесення заочного рішення не заперечив, а також просив суд судові витрати залишити за позивачем.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання, шляхом направлення за адресою останнього відомого місця проживання, судового виклику, що підтверджується матеріалами справи.

Крім цього, виклик відповідача до суду був здійснений через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України (через веб - сайт Галицького районного суду м.Львова).

Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Суд, використав всі можливі способи повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Тому, за згодою представника позивача, у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив справу слухати у заочному порядку.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення з наступних підстав.

Суд встановив, що 11 квітня 2002 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, який був зареєстрований Львівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, про що зроблено запис за №607. Прізвище після одруження дружини: « ОСОБА_1 », що стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 ./а.с.5/.

Від спільного проживання, у позивача та відповідача дітей не має, спільного господарства не ведуть. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаємного порозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. З часом позивач почала відчувати, що їхні сімейні стосунки стають все більше холодними, не дружніми, що неуможливлює подальше їхнє спільне життя. З часом їхнє сімейне життя поступово погіршувалося, ставало невиносимим, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.

Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Крім цього, відповідно до ст.113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_1 - « ОСОБА_1 ».

Керуючись ст.ст. 4, 5, 18, 81, 89, 128, 259, 263, 265, 268, 351 - 355 ЦПК України, ст.ст.24, 104, 105, 110, 112, 113, 114, 115 СК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу, - задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 11 квітня 2002 року Львівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис за №607, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 .

Відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_1 « ОСОБА_1 ».

Повний текст судового рішення складено 06 липня 2021 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: Романюк В.Ф.