Справа № 125/645/20
Провадження № 22-ц/801/1211/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хитрук В. М.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 рокуСправа № 125/645/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Ковальчука О. В.,

суддів: Панасюка О. С., Якименко М. М.,

за участі секретаря Ліннік Я. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , про визнання договору дарування недійсним, поділ майна подружжя,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Барського районного суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 30 березня 2021 року у м. Бар суддею цього суду Хитруком В. М.,

В С Т А Н О В И В:

06 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, поділ майна подружжя, мотивуючи його тим, що 01 грудня 2017 року шлюб між сторонами розірвано, водночас ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 25 липня 2016 року визнано укладену між ними мирову угоду щодо поділу спільного майна подружжя, проте згодом позивачу стало відомо, що за час шлюбу відповідач таємно від нього придбала квартиру АДРЕСА_1 , яку подарувала племінниці ОСОБА_4 .

За таких обставин, позивач просив суд визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на Ѕ частину цієї квартири.

09 липня 2020 року до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_3 , подана її представником адвокатом Кухарем Олексієм Івановичем, про залучення її в якості третьої особи на стороні відповідача (а. с. 38).

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 03 березня 2021 року у задоволені позовних вимог у цій справі відмовлено.

22 березня 2021 року представником ОСОБА_3 адвокатом Кривосар Ігорем Олександровичем подано до суду першої інстанції клопотання від 03 березня 2021 року про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у якій адвокат просив стягнути з позивача на користь третьої особи витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 26 000 грн (а. с. 105).

Додатковим рішенням Барського районного суду Вінницької області від 30 березня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені нею судові витрати у розмірі 26000 грн на професійну правничу допомогу адвоката.

Не погодившись із ухваленим додатковим рішенням, позивач, пославшись на неповне з`ясування усіх обставин, що мають значення для вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, порушення норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким клопотання про винесення додаткового рішення суду задовольнити частково, зменшити розмір стягнутих з позивача витрат.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_3 зазначила, що оскаржуване додаткове рішення вважає законним та обґрунтованим, а тому просить апеляційний суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, додаткове рішення цим вимогам відповідає не в повній мірі, тому апеляційний суд відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, перевіривши його законність і обґрунтованість в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

З матеріалів справи встановлено, що у заяві ОСОБА_3 про залучення її в якості третьої особи на стороні відповідача викладені обґрунтування відсутності підстав для задоволення позовних вимог, а до неї долученні докази на їх підтвердження (а. с. 38-43).

Відповідно до ордеру серії ВН № 139628 від 08 липня 2020 року ОСОБА_3 на підставі договору про надання правової допомоги від 27 червня 2020 року адвокатом ОСОБА_5 надається правова допомога у Барському районному суді Вінницької області (а. с. 44).

16 липня 2020 року адвокат Кухар О. І. звернувся до суду першої інстанції з заявою про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомився з ними (а. с. 52).

В судових засіданнях в суді першої інстанції 18 листопада 2020 року та 15 січня 2021 року був присутній адвокат Кухар О. І. (а. с. 66-67, 76).

02 березня 2021 року адвокат Кухар О. І. подав до суду першої інстанції заяву про відкликання заяви про відкладення розгляду справи, у якій зазначив, що в судовому засіданні, призначеному на 03 березня 2021 року, інтереси ОСОБА_3 представлятиме адвокат Кривосар Ігор Олександрович (а. с. 82-83).

03 березня 2021 року адвокат Кухар О. І. подав до суду першої інстанції розрахунок витрат на правову допомогу, у якому зазначив, що сума витрат на правову допомогу обраховується наступним чином: проведення консультацій 500 грн; ознайомлення з матеріалами справи, враховуючи витрати на дорогу з м. Вінниці до Барського районного суду Вінницької області 4000 грн; правовий аналіз 1500 грн; участь у суді першої інстанції відповідно до кількості засідань, враховуючи витрати на дорогу з м. Вінниця до Барського районного суду Вінницької області 1) 6000 грн, 2) 3500 грн, 3) 3500 грн, 4) 3500 грн, 5) 3500 грн (а. с. 86-87).

До вказаного розрахунку адвокатом долучено наступні докази:

- договір про надання юридичних послуг від 27 червня 2020 року, укладений між ОСОБА_5 (адвокат) та ОСОБА_3 (довіритель), за умовами якого вартість послуг адвоката становить 26700 грн, які сплачуються наступним чином: 13350 грн довіритель сплачує під час підписання цього договору, решту до 17 червня 2020 року. Умовами вказаного договору не передбачено сплату адвокату витрат на дорогу.

- квитанцію до прибуткового касового ордеру № 208 від 27 червня 2020 року про сплату ОСОБА_3 на підставі договору від 27 червня 2020 року 13350 грн (а. с. 88);

- квитанцію до прибуткового касового ордеру № 237 від 16 липня 2020 року про сплату ОСОБА_3 на підставі договору від 27 червня 2020 року 13350 грн (а. с. 88);

- зміни до договору про надання юридичних послуг від 27 червня 2020 року, за умовами яких адвокат за згодою довірителя доручає виконання цього договору адвокату Кривосар Ігорю Олександровичу в одному судовому засіданні Барського районного суду Вінницької області, призначеного на 03 березня 2021 року (а. с. 92);

- ордер серії ВН № 165271 від 02 березня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_3 на підставі договору про надання правової допомоги від 01 березня 2021 року адвокатом ОСОБА_6 надається правова допомога у Барському районному суді Вінницької області (а. с. 89).

В судовому засіданні, призначеному Барському районному суді Вінницької області на 03 березня 2021 року був присутній адвокат Кривосар І. О. (а. с. 97-98).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 та 3 (пункт 1) ст. 133 та ч. 1 - 3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За приписами ст. 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, входять до предмету доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням такої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

У ч. 12 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Зміст цієї норми дає підстави для висновку, що право на відшкодування судових витрат, понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, реалізується за правилами розподілу судових витрат, які встановлені для тієї сторони у справі, на боці якої виступала ця третя особа, та залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» визначено, що витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, її представникові, а також свідкам, спеціалістам, перекладачам та експертам не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.

Апеляційний суд звертає увагу, що умовами договору про надання юридичних послуг від 27 червня 2020 року не передбачено сплату адвокату витрат на переїзд до іншого населеного пункту, пов`язаний з явкою до суду, а матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження понесених витрат на переїзд адвокатів ОСОБА_5 або ОСОБА_6 до Барського районного суду Вінницької області.

Отже витрати, зазначені в розрахунку витрат на правову допомогу як витрати на дорогу з м. Вінниці до Барського районного суду Вінницької області, не ґрунтуються на належних і допустимих доказах, що унеможливлює їх відшкодування в порядку, встановленому цивільним процесуальним законом.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що у вказаному розрахунку заявником зазначено про участь представника третьої особи у п`ятьох судових засіданнях, призначених у суді першої інстанції, проте з матеріалів справи вбачається, що судових засідань було проведено три, отже вказані витрати також не ґрунтуються на належних і допустимих доказах.

У п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, зокрема укладення ОСОБА_3 з адвокатом Кухарем О. І. договору про надання юридичних послуг від 27 червня 2020 року, який містить домовленість про вартість послуг адвоката, проте не містить домовленості про відшкодування адвокату витрат, пов`язаних з явкою до суду (переїзд до іншого населеного пункту), відсутність будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження витрат на дорогу, враховуючи співмірність витрат зі складністю справи та із наданим адвокатом обсягом послуг у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що критерію реальності витрат на правову допомогу, розумності їхнього розміру відповідає сума витрат на професійну правничу допомогу, надану ОСОБА_3 , у розмірі 6000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на користь третьої особи витрат на професійну правничу допомогу, проте помилково стягнув її в розмірі 26000 грн, отже додаткове рішення Барського районного суду Вінницької області від 30 березня 2021 року необхідно змінити, зменшивши стягнуті на користь ОСОБА_3 витрати до 6000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, додаткове рішення Барського районного суду Вінницької області від 30 березня 2021 року змінити, зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката з 26000 грн до 6000 грн.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : О. С. Панасюк

М. М. Якименко

Текст постанови виготовлено 22 червня 2021 року.