Справа №297/1061/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фейіра О. О., при секретарі судового засідання Радзецькій Ю.Л., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Берегівської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

встановив:

Адвокат Печунка Віктор Омелянович в інтересах ОСОБА_2 звернувся в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Берегівської міської ради, про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач ОСОБА_2 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, у вищевказаній квартирі серед інших значиться зареєстрованою колишня невістка останнього - ОСОБА_3 , яка з вересня 2018 року в такій не проживає. Реєстрація відповідачки у вказаній квартирі створює перешкоди у здійсненні позивачем права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Крім того, реєстрація відповідачки у вказаній квартирі зобов`язує позивача нести додаткові витрати на утримання квартири, в тому числі витрати зі сплати комунальних послуг. В добровільному порядку відповідачка з реєстраційного обліку не знімається. Оскільки реєстрації відповідачки у вказаній квартирі порушує права позивача ОСОБА_2 на вільне володіння, користування та розпорядження квартирою, як власника, а тому представник позивача просить суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, однак останній подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують (а.с. 23).

Відповідачка ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення рішення суду (а.с. 19, 22).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Берегівської міської ради в судове засідання не з`явився, однак начальник ЦНАП Павлюк Ж. подала до суду заяву від 02 червня 2021 року, згідно якої, просить справу розглянути без участі їх представника, на розсуд суду (а.с. 18).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, оцінивши докази позивача на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317 ЦК України передбачають здійснення власником права власності за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Так, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_2 , що стверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №255423943 від 06 травня 2021 року (а.с. 6-8).

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Як встановлено з матеріалів справи, в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_2 значиться зареєстрованою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією довідки ЦНАП виконавчого комітету Берегівської міської ради №1223 від 26 червня 2018 року про реєстрацію місця поживання (а.с. 10, 15).

Згідно позовної заяви, відповідачка ОСОБА_3 , будучи зареєстрованою у вищевказаній квартирі, з вересня 2018 року в такій не проживає, і таке створює перешкоди у володінні та здійсненні позивачем ОСОБА_2 права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Однак, як встановлено з матеріалів справи, шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано, що стверджується копією рішення Берегівського районного суду Закарпатської області №297/1804/20 від 16 жовтня 2020 року (а.с. 12).

Враховуючи вищенаведене, те, що відповідачка ОСОБА_3 , будучи зареєстрованою в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , як стверджує позивач, з вересня 2018 року в такій не проживає, реєстрація відповідачки у вищевказаній квартирі, яка належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_2 порушує права останнього, як власника квартири, на вільне володіння, користування та розпорядження своєї власністю, суд вважає позовні вимоги позивача про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою обґрунтованими, доведеними, та такими, що підлягають задоволенню.

Виходячи зі змісту частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 72, 150 ЖК УРСР, ст. ст. 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,

рішив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 такою, що втратила право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Фейір О. О.