Справа № 527/100/21
провадження 2/527/140/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 березня 2021 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Олефір А.О.,

за участю секретаря

судового засідання - Волик Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У позовній заяві представник зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (з 14.06.2018 року АТ КБ «ПриватБанк») з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 02 вересня 2011 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладено на банківському сайті складають договір між ним та банком, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується його підписом у заяві. Оскільки відповідач був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк» шляхом підписання Заяви, то між сторонами був укладений Договір про надання банківських послуг.

На виконання умов договору, відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлений початковий кредитний ліміт, який у подальшому було збільшено до 20000,00 грн.

Умовами договору, відповідач зобов`язувався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання.

Відповідач взяті на себе зобов`язання виконує з порушенням, у зв`язку з чим, станом на 30 листопада 2020 року, його заборгованість перед банком складає 24964,17 грн., з яких: 23508,93 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1455,24 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд, стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 24964,17 грн. та судовий збір у сумі 2102,00 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, належним чином повідомлений про місце та час судового розгляду, з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлений вналежним чином.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

02 вересня 2011 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. У заяві зазначено, що ОСОБА_1 згоден з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту (а.с.15).

Згідно з наданими банком розрахунками, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 30 листопада 2020 року складає 24964,17 грн., з яких: 23508,93 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1455,24 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 4-12).

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Як зазначено в ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як зазначено в ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як зазначено в ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача 23508,93 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту суд зазначає наступне.

Як вбачається з Довідки про зміну умов кредитування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , розмір кредитного ліміту по кредитній картці виданій йому становив 20000,00 грн. (а.с.13).

Натомість, як встановлено судом із Виписки за договором № б/н укладеним з ОСОБА_1 , банк після проведення операцій пов`язаних з автоматичним списанням відсотків за використання кредитного ліміту, пені, додає розмір вказаних коштів до розміру основного зобов`язання (а.с.55-63).

Тіло кредиту - це та сума на яку оформляється кредитний договір та є розміром основного зобов`язання, на який нараховується розмір відсотків за їх використання та у випадку порушення строків та розміру його виконання, відповідно неустойка, а також інші санкції встановлені договором.

У розмір тіла кредиту не можуть входити відсотки по кредиту, комісійні, пеня і штрафи через прострочення.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що розмір кредитного ліміту по кредитній картці виданій ОСОБА_1 становив 20000,00 грн., тому вказана сума і є тілом кредиту, суд дійшов висновку, що позовна вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача 23508,93 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі основного зобов`язання на суму 20000,00 грн., оскільки відповідач отримавши від банку вказану суму, не повернув її.

Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1455,24 грн. - заборгованості за простроченими відсотками, суд зазначає наступне.

Як зазначено в ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України,позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Аналізуючи зазначені норми, суд зазначає, що в разі укладення кредитного договору розмір відсотків за користування кредитними коштами повинен бути встановлений законом або визначений у договорі за погодженням сторін.

У заяві-анкеті позичальника від 02 вересня 2011 року, підписаній сторонами, відсутні умови договору, які визначають розмір відсотків за користування кредитними коштами.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умовами та правилами надання банківських послуг, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування та інші умови (а.с.19-44).

Разом з тим, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача можуть змінюватися самим банком, тобто позивач міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Умови у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Крім того, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 02 вересня 2011 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір відсотків за користуванням кредитними коштами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Одночасно з позовною заявою представником позивача подано клопотання про огляд веб-сайту, у якій він, посилаючись ч. 7 ст. 85 ЦПК України, просить здійснити огляд та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за посиланням https://privatbank.ua.terms.

Суд відхиляє заявлене клопотання представником позивача, оскільки представником позивача не наведено достатнього обґрунтування необхідності огляду та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК», так як матеріали справи містять Умови та Правила надання банківських послуг у письмовому вигляді. Крім того, вказана обставина не спростовує висновок суду щодо відсутності підпису відповідача, який свідчить про узгодження сторонами розміру відсотків.

Позивачем подано до позовної заяви копію Паспорту споживчого кредиту, у якому зазначено умови кредитування та зокрема розмір відсотків за користування кредитними коштами, підписаного ОСОБА_1 30 вересня 2020 року, тобто значно пізніше від дати укладеного спірного договору б/н від 02 вересня 2011 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вказаний Паспорт споживчого кредиту не є належним доказом на підтвердження розміру відсотків за кредитним договором № б/н від 02 вересня 2011 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1455,24 грн. - заборгованостості за простроченими відсотками до задоволення не підлягають.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн. та заявлено позовні вимоги про стягнення 24964,17 грн.

Судом задоволено позовні вимоги на суму 20000,00 грн. що становить 80,11 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1683,91 грн., що складає 80,11 % від 2102 грн.

Керуючись ст.ст. 12,13, 76-81,141, 223, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , рах. № НОМЕР_2 , МФО 305299) за кредитним договором б/н від 02 вересня 2011 року станом на 30 листопада 2020 року 20000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 коп.) заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у сумі 1683,91 грн. (одну тисячу шістсот вісімдесят три гривні дев`яносто одну копійку).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ).

Суддя А. О. Олефір