Постанова

Іменем України

06 липня 2021 року

м. Київ

справа № 461/6432/19

провадження № 61-17539св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемберг-Агро»,

відповідач - Головне управління Держпраці у Львівській області,

третя особа - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемберг-Агро» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 грудня 2019 року у складі судді Волоско І. Р. та постанову Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року у складі колегії суддів: Шандри М. М., Левика Я. А., Савуляка Р. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемберг-Агро» (далі - ТОВ «Лемберг-Агро») звернулося до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області (далі - ГУ «Держпраці у Львівській області»), третя особа - ОСОБА_1 , про скасування акта проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та акта про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1.

На обґрунтування позовних вимог зазначало, що 27 вересня 2013 року

ОСОБА_2 , який працював тваринником, прибув близько 8 години на роботу в структурний підрозділ ТОВ «Лемберг-Агро» (свинарники), що знаходяться у

с. Ліщин Жидачівського району Львівської області. Під час перенесення дерев`яного щита йому стало погано, він присів на землю, після чого впав спиною на землю й помер. ГУ Держпраці у Львівській області листом

від 27 жовтня 2017 року № 10957/3/8-10 направило на адресу товариства копію акта проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався

27 вересня 2013 року у товаристві з ОСОБА_2 від 12 квітня 2016 року за формою Н-5 та копію акта від 12 квітня 2016 року № 1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1.

Посилаючись на те, що зазначені акти є неправомірними, оскільки ОСОБА_2 під час нещасного випадку не перебував на території товариства; акти не містять відомостей про те, що нещасний випадок пов`язаний із виробництвом; у висновку судово - медичної експертизи не зазначено, що ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження під час виконання службових обов`язків, позивач просив скасувати акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1.

Короткий зміст ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 27 грудня 2019 року в задоволенні позову ТОВ «Лемберг-Агро» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України

від 30 листопада 2011 за № 1232 (далі - Порядок № 1232), який був чинним на дату складення оспорюваних актів передбачені вичерпні обставини, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виробництвом, зокрема 1) перебування за місцем постійного проживання на території польових; і вахтових селищ; 2) використання в особистих цілях без відома роботодавця транспортних засобів, устаткування, інструментів, матеріалів тощо, які належать або використовуються підприємством (крім випадків, що сталися внаслідок їх несправності, що підтверджено відповідним висновками); 3) погіршення стану здоров`я внаслідок отруєння алкоголем, наркотичними засобами, токсичними чи отруйними речовинами, а також їх дії (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо), що підтверджено відповідним медичним висновком, якщо це не пов`язано із застосуванням таких речовин у виробничому процесі чи порушенням вимог щодо їх зберігання і транспортування, або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного, токсичного чи наркотичного сп`яніння, до настання нещасного випадку був відсторонений від роботи відповідно до вимог правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства або колективного договору; 4) алкогольне, токсичне чи наркотичне сп`яніння, не зумовлене виробничим процесом, що стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання, що підтверджено відповідним медичним висновком; 5) вчинення кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами; 6) природна смерть, смерть від загального захворювання або самогубство (крім випадків, зазначених у пункті 15 цього Порядку), що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та/або відповідною постановою про закриття кримінального провадження. Урахувавши відсутність обставин, встановлених Порядком № 1232, за наявності яких нещасний випадок не визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, комісія обґрунтовано визнала вказаний нещасний випадок, що стався 27 вересня 2013 року з ОСОБА_2 , пов`язаний з виробництвом, а тому відсутні правові підстави для їх скасування.

Доводи позивача про те, що комісія не визначила чи пов`язаний нещасний випадок із виробництвом є необґрунтованими, оскільки за результатами спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 27 вересня 2013 року у ТОВ «Лемберг-Агро» складені: акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 27 вересня 2013 року о 10 год. 20 хв. у ТОВ «Лемберг-Агро» від 12 квітня 206 року (форма Н-5) та акт № 1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 12 квітня 2016 року (форма Н-1).

Постановою Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «Лемберг-АгрО» залишено без задоволення, рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 грудня 2019 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та застосував норми матеріального права, рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги. Матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач звертався з заявою про проведення повторного спеціального розслідування в іншому складі комісії до ГУ Держпраці у Львівській області.

Рух справи у суді касаційної інстанції. Узагальнені доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та аргументи інших учасників справи

У листопаді 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «Лемберг-Агро» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 грудня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року, у якій заявник просив скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 грудня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 13 жовтня 2020 року, і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 03 грудня 2020 року поновлено ТОВ «Лемберг-Агро» строк на касаційне оскарження, касаційну скаргу залишено без руху, надано заявнику строк до 21 грудня 2020 року для подання касаційної скарги у новій редакції із зазначенням підстав касаційного оскарження судових рішень відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України та пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України та сплати судового збору.

На виконання вимог указаної ухвали касаційного суду, ТОВ «Лемберг-Агро» надіслав у грудні 2020 року до Верховного Суду касаційну скаргу у новій редакції та оригінал платіжного доручення про сплату судового збору у належному розмірі.

Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на:

- застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верхового Суду 11 грудня

2019 року у справі № 235/5307/16-ц;

- порушення норм процесуального права, зокрема, суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи незалученої до участі у розгляді справи (пункт 8 частини першої статті 411 ЦПК України); суд не дослідив зібрані у справі докази, суд необґрунтовано відхилив клопотання заявника, та встановив обставини, що мають суттєве значення на підставі недопустимих доказів (пункти 1, 3, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2021 року відкрито касаційне провадження на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, витребувано матеріали справи.

Касаційна скарга у межах доводів і вимог, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, обґрунтована посиланням на те, що суди попередніх інстанцій необґрунтовано відмовили у скасуванні неправомірних актів за формами Н-5 та Н-1, не надали належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та доводам сторін, у тому числі й додатковому висновку

№ 84/2017, протоколу допиту, письмовим поясненням свідка ОСОБА_3 , не встановили чи мав взагалі місце факт нещасного випадку. Відповідач не довів факт виконання роботи потерпілим ОСОБА_2 в інтересах товариства, ні в ході спеціального розслідування, ні під час судового розгляду не було доведено саму обставину нещасного випадку. Також суди попередніх інстанцій прийняли оскаржувані судові рішення про права та інтереси особи, яка не була залучена до участі у справі - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області.

У відзиві на касаційну скаргу, що надійшов до Верховного Суду у лютому

2021 року, ГУ Держпраці у Львівській області просило залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін. Твердження позивача про те, що потерпілий не перебував на території товариства не можуть бути визнані як підстави для скасування актів форми Н-1 та Н-5, з огляду на те, що трудовим законодавством передбачено прямий обов`язок роботодавця забезпечити безпечні і належні умови праці, а також трудову і виробничу дисципліну. Крім того, на момент його смерті товариство не мало власної території, земля навколо будівель свинокомплексу, у тому числі де й помер потерпілий, знаходилася у державній власності, тоді як лише у 2016 році товариство отримало дану земельну ділянку в орендне користування. Здійснивши належну перевірки обставин нещасного випадку, що стався

27 вересня 2013 року з ОСОБА_2 , та установивши відсутність обставин, за яких нещасний випадок не визначається таким, що пов`язаний з виробництвом, комісія, діючи відповідно до пункту 15 чинного на дату складання оскаржуваних актів Порядку № 1232, дійшла правильного висновку про те, що нещасний випадок є таким, що пов`язаний з виробництвом.

17 лютого 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлені судами фактичні обставини справи

Судами попередніх інстанцій установлено, що 27 вересня 2013 року близько

8 години ОСОБА_2 прийшов на роботу в ТОВ «Лемберг-Агро». Згідно з поясненнями працівників товариства, будь-яких тілесних ушкоджень (синців, набряків) на обличчі ОСОБА_2 не було, він був допущений до виконання його функціональних обов`язків. Близько 10.00 години директор ТОВ «Лемберг-Агро» ОСОБА_4 дала доручення ОСОБА_2 зробити вольєр для двох щенят. Згідно з поясненням тваринника ОСОБА_5 , ОСОБА_2 разом із ним несли великий дерев`яний щит до контрольно - пропускного пункту (далі - КПП). Спереду щит ніс ОСОБА_2 , а ОСОБА_6 в цей час йшов позаду ОСОБА_5 . Йдучи позаду них, ОСОБА_6 почув, що ОСОБА_5 закричав, що

ОСОБА_2 впав. Однак, ОСОБА_6 не надав цьому значення, тому що думав, що ОСОБА_2 спіткнувся. До ОСОБА_2 підбіг ОСОБА_5 та охоронець ОСОБА_7 , які почали надавати ОСОБА_2 долікарську допомогу, принесли води, викликали швидку медичну допомогу та повідомили керівництво товариства.

12 квітня 2016 року складений акт за формою Н-5 спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 27 вересня 2013 року о 10 год. 20 хв.ф у ТОВ «Лемберг-Агро», згідно з яким даний нещасний випадок вважається пов`язаним з виробництвом.

Того ж дня складений акт № 1 за формою Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом відносно ОСОБА_2 .

Уповноважена особа ТОВ «Лемберг-Агро» ОСОБА_6 та завідувач ферми член комісії Крупка М. С. написали окрему думку, в якій вказали, що враховуючи розбіжності в показах свідків щодо обставин смерті потерпілого та висновку судово - медичної експертизи, вважають недоцільним пов`язувати даний нещасний випадок із виробництвом.

Страховий експерт з охорони праці відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків у Жидачівському районі, член комісії Савків Р. Й. написав окрему думку, у якій зазначив, що мав місце злочин, тому на даний час складання актів за формою Н-5 та Н-1 за вказаним випадком, як таким, що пов`язаний з виробництвом, є передчасним.

Постановою старшого слідчого відділу Жидачівського Районного відділу головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області Заяць О. Я. від 01 жовтня 2013 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000941

від 27 вересня 2013 року, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 115, частиною першою статті 120 Кримінального кодексу України на підставі пункту 2 частини першої статті 284 Кримінально процесуального кодексу України.

Згідно з висновком експерта від 31 жовтня 2013 року № 96/13, смерть

ОСОБА_2 , 1985 року народження, наступила внаслідок черепно-мозкової травми у вигляді крововиливів під м`які мозкові оболонки, які ускладнились набряком-набуханням та компресією головного мозку. Вказані ушкодження утворились від дії тупих предметів, могли виникнути незадовго до настання смерті. Ознак гострих чи хронічних захворювань, які б могли знаходитись у причинно-наслідковому зв`язку із смертю при судово-медичному дослідженні не виявлено. Судово-токсикологічною експертизою речового доказу - крові з трупа ОСОБА_2 , 1985 року народження, алкоголю не виявлено.

Також 01 жовтня 2013 року головою комісії Михайлюком В. М. направлено запит до Львівського бюро судово-медичної експертизи, у відповідь на який Львівське бюро судово-медичної експертизи надало висновки від 20 листопада 2013 року №1860 та від 03 грудня 2013 року №1945, в яких однозначно вказано, що смерть ОСОБА_2 наступила внаслідок черепно-мозкової травми, ознак гострих чи хронічних захворювань при судово-медичній експертизі, які б могли знаходились у причинно-наслідковому зв`язку з смертю потерпілого не виявлено, що свідчить про те, що при проведенні спеціального розслідування комісія вжила всіх можливих заходів з метою встановлення причин смерті потерпілого.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обґрунтування

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ТОВ «Лемберг-Агро» не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі статтею 171 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Статтею 22 Закону України «Про охорону праці» встановлено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності врегульована Порядком № 1232, згідно з пунктом 47 якого, за результатами спеціального розслідування складаються акти форми Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом).

Відповідно до пунктів 10 та 11 Порядку № 1232 роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок, зобов`язаний негайно наказом утворити комісію з розслідування нещасного випадку у складі не менше ніж три особи та організувати розслідування. До складу комісії включаються керівник (спеціаліст) служби охорони праці або посадова особа, на яку роботодавцем покладено виконання функцій спеціаліста з питань охорони праці (голова комісії), керівник структурного підрозділу підприємства, на якому стався нещасний випадок, представник робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства (за згодою), представник первинної організації профспілки, членом якої є потерпілий, або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці, якщо потерпілий не є членом профспілки, інші особи.

Пунктом 16 Порядку № 1232 передбачено що обставинами, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виробництвом, є: 1) перебування за місцем постійного проживання на території польових; і вахтових селищ;

2) використання в особистих цілях без відома роботодавця транспортних засобів, устаткування, інструментів, матеріалів тощо, які належать або використовуються підприємством (Крім випадків, що сталися внаслідок їх несправності, що підтверджено відповідним висновками); 3) погіршення стану здоров`я внаслідок отруєння алкоголем, наркотичними засобами, токсичними чи отруйними речовинами, а також їх дії (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо), що підтверджено відповідним медичним висновком, якщо це не пов`язано із застосуванням таких речовин у виробничому процесі чи порушенням вимог щодо їх зберігання і транспортування, або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного, токсичного чи наркотичного сп`яніння, до настання нещасного випадку був відсторонений від роботи відповідно до вимог правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства або колективного договору; 4) алкогольне, токсичне чи наркотичне сп`яніння, не зумовлене виробничим процесом, що стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання, що підтверджено відповідним медичним висновком; 5) вчинення кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами;

6) природна смерть, смерть від загального захворювання або самогубство (крім випадків, зазначених у пункті 15 цього Порядку), що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та/або відповідною постановою про закриття кримінального провадження.

За змістом пункту 34 Порядку № 1232 посадова особа органу Держпраці в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 чи незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку чи приховування факту настання нещасного випадку має право видавати обов`язкові для виконання роботодавцем або робочим органом виконавчої дирекції Фонду (у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою-підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно) приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, складення акта за формою Н-5 або Н-1. Рішення посадової особи органу Держпраці може бути оскаржено у судовому порядку.

У разі надходження від роботодавця, робочого органу Фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім`ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку, керівник Держпраці або його територіального органу з метою забезпечення об`єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1, притягти до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держпраці, які порушили вимоги цього Порядку. Рішення спеціальної комісії в іншому складі щодо результатів повторного (додаткового) спеціального розслідування обставин і причин настання нещасного випадку може бути оскаржено лише у судовому порядку (пункт 54 Порядку № 1232).

Аналізуючи наведене, оскарження актів за формою Н-5 і Н-1 передбачає наявність рішення спеціальної комісії в іншому складі за результатами повторного (додаткового) спеціального розслідування обставин і причин настання нещасного випадку.

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 06 квітня 2020 року у справі № 335/8970/16-ц, від 09 квітня

2020 року у справі № 761/33865/14-ц, від 20 травня 2020 року у справі

№ 461/7682/16-ц та інших.

Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, установивши, що нещасний випадок, який стався 27 вересня 2013 року з ОСОБА_2 , пов`язаний з виробництвом, що підтверджується відповідним висновком комісії та актами за формою Н-1 і Н-5, а також те, що позивач не звертався із заявою про проведення повторного (додаткового) спеціального розслідування до органу Держпраці, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ «Лемберг-Агро».

Аргументи касаційної скарги в цілому є ідентичними доводам, що були викладені заявником у його позовній заяві та апеляційній скарзі, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, містять посилання на обставини, що були предметом перевірки судів, яким була надана належна правова оцінка. Переглядаючи законність та обґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій, Верховний Суд, діючи у межах повноважень визначених статтею 400 ЦПК України, не вправі здійснювати переоцінку наявних у справі доказів та встановлювати нові обставини.

Посилання заявника на те, що суди попередніх інстанцій застосували норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верхового Суду від 11 грудня

2019 року у справі № 235/5307/16-ц є необґрунтованими, оскільки у справі

№ 235/5307/16-ц предметом спору були вимоги про визнання дій комісії з повторного розслідування нещасного випадку протиправними, визнання незаконними та скасування результатів розслідування нещасного випадку та акта за формою Н-5, визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди, що свідчить про те, що у вказаній ним постанові Верховного Суду правовий висновок висловлений за інших встановлених судами фактичних обставин справи.

В оцінці доводів касаційної скарги про те, що апеляційний суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у розгляді справи, Верховний Суд зазначає, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Жидачівському районі Львівської області, правонаступником якого є Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, у вересні 2016 року зверталося до суду з позовом до ГУ Держпраці, третя особа -

ОСОБА_1 , про скасування акта проведення розслідування нещасного випадку, який стався 27 вересня 2013 року з ОСОБА_2 , за формою Н-5 та акта про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1, зобов`язання провести повторне розслідування нещасного випадку (справа

№ 461/7682/16-ц).

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області не скористалося своїм процесуальним правом на оскарження рішення суду першої інстанції відповідно до положень частини першої статті 352 ЦПК України і не уповноважувало ТОВ «Лемберг-Агро» на вчинення зазначеної процесуальної дії в його інтересах.

Порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, визначених пунктом 3 частини третьої статті 411 ЦПК України, заявник обумовлює неправомірним прийняттям судом першої інстанції відзиву відповідача на позовну заяву, який подано з пропуском строку передбаченого частиною восьмою статті 178 ЦПК України та необґрунтованою відмовою суду у задоволенні клопотання позивача про залишення відзиву без розгляду. Проте, посилаючись на зазначені обставини, заявник не мотивував у чому полягає незаконність відмови у задоволенні його клопотання про залишення відзиву відповідача без розгляду, та яким чином зазначене унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Посилання заявника на те, що суди попередніх інстанцій встановили обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, на підставі недопустимих доказів є неспроможними, оскільки посилаючись на наявність цих обставин заявник не зазначив, які докази він вважає недопустимими, а лише послався на те, що недопустимим на його думку є твердження судів про те, що «трудовим законодавством передбачено прямий обов`язок працедавця забезпечити безпечні і належні умови праці, а також трудову і виробничу дисципліну».

Верховний Суд зауважує, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів, що відповідає висновками, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Узагальнюючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, а тому відсутні підстави для задоволення касаційної скаргиТОВ «Лемберг-Агро».

Керуючись статтями 400, 401, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемберг-Агро» залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 грудня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак