Справа №266/3576/20
Провадження№ 2/266/144/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2021 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі судді Шишиліна О.Г., розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Федотової В.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування за законом

В С Т А Н О В И В:

Представником позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні 08.06.2021р. заявлено відвід головуючому по справі судді Федотової В.М. з підстав того, що вона раніше працювала в одному суді із представником відповідача ОСОБА_5 .

Заявлений відвід суддя Федотова В.М. передала на розгляд іншого судді в порядку ст.33 ЦПК України.

Як зазначено в ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

З матеріалів справи вбачається, що провадження у справі відкрито 27.07.2020р. та призначено підготовче судове засідання на 17.08.2020р.

17.08.2020р. представник відповідача ОСОБА_5 у справу надала відповідні документи на здійснення повноважень представника відповідача. Того ж дня, представник позивача ОСОБА_1 звернувся із заявою про відкладення розгляду справи, оскільки йому необхідно надати час для подання витягу із реєстру адвокатів. З протоколу судового засідання вбачається, що сторони не з`явилися, тому підготовче судове засідання відкладено на 27.10.2020р.

23.10.2020р. від представника відповідача ОСОБА_5 надійшов відзив на позовну заяву, а від представника відповідача ОСОБА_1 , заява про виклик свідків.

В подальшому підготовче засідання відкладалося декілька разів.

З протоколу судового засідання від 29.01.2021р. вбачається, що в підготовчому судовому засіданні брали участь представник позивача ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_5 .. Головуючим роз`яснено права учасникам та роз`яснено право відводу складу суду. На що представник позивача ОСОБА_1 вказав, що відводів немає.

18.05.2021р. представник позивача ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, проте звернувся із заявою про призначення до судового розгляду.

Ухвалою суду від 18.05.2021р. підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду на 08.06.2021р..

З наведеного роблю висновок, що представник позивача ОСОБА_1 був обізнаний про те, що інтереси відповідача при розгляді справи представляє ОСОБА_5 , проте відводів до закриття підготовчого провадження із цього приводу головуючому судді не заявляв.

Крім того, із запису судового засідання від 08.06.2021р. вбачається, що в цьому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 спочатку заявив відвід представнику відповідача ОСОБА_5 , з мотивів незадоволення саме його участі у справі як представника відповідача і лише тільки після роз`яснення головуючим суддею Федотовою В.М., що його відвід не ґрунтується на чинних нормах ЦПК України, усно перевів підставу відводу на головуючого суддю Федотову В.М. разом із чим будь-яких обґрунтувань свого відводу та посилань на норми закону не навів.

Згідно ч.2 ст. 39 ЦПК України підстави з яких судді може бути заявлено відвід наведено у ст. 36, 37 ЦПК України. Також ч.4 ст. 39 ЦПК України передбачено, що встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Згідно ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Як зазначив ЄСПЛ в п.28-32 Рішення від 15.07.2010р. у справі "Газета "Україна-Центр" проти України" існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі "Фей проти Австрії", від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії", заява N 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", від 10 червня 1996 року, п. 38). У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", п. 43). У контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії", від 7 серпня 1996 року, п. 58 Reports of Judgments and Decisions, 1996-III).

На оцінку суб`єктивного критерію про не безсторонність судді Федотової В.М. заявником не надано будь-яких доказів. За таких підстав особиста безсторонність судді Федотової В.М. презюмується.

Підсумовуючи викладене суд дійшов висновку, що підстави передбачені ст. 36, 37 ЦПК України для відводу судді відсутні, заявлений представником позивача ОСОБА_1 відвід судді Федотовій В.М. є невмотивований та поданий із порушенням строку визначеного ч.3 ст.39 ЦПК України.

Крім того, суд зазначає, що позивач не позбавлений суб`єктивного права на перегляд рішення в апеляційному та касаційному порядку у випадку незгоди з ухваленим рішенням по суті справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Федотової В.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування за законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Шишилін О. Г.