Справа № 161/7163/20 Головуючий у 1 інстанції: Кихтюк Р. М.
Провадження № 22-з/802/27/21 Категорія: 70 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 червня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Волинського апеляційного суду від 20 січня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 жовтня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 жовтня 2020 року позов задоволено частково. Змінено розмір аліментів, визначених рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.01.2018 та ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 2000,00 грн (дві тисячі гривень) щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 840,80 грн судового збору.

Постановою Волинського апеляційного суду від 20 січня 2021 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задоволено. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 жовтня 2020 року в даній справі скасовано та ухвалено нове судове рішення. В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів відмовлено. Ухвалено компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України понесені ним витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1261,30 грн.

Відповідач ОСОБА_1 13.05.2021 подав заяву про виправлення описки в постанові Волинського апеляційного суду від 20.01.2021, в якій просить в резолютивній частині постанови замість слова «компенсувати» вказати «повернути». Зазначає, що Головним управлінням Державної казначейської служби України у Волинській області відмовлено у виконанні постанови Волинського апеляційного суду від 20.01.2021 у зв`язку з тим, що чинним законодавством не передбачено можливості компенсувати судовий збір, адже органи казначейства здійснюють лише повернення судового збору з бюджету.

Заява відповідача ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Описки це помилки зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільних справах» від 18 грудня 2009 року № 14 передбачено, що вирішуючи питання про виправлення описки чи арифметичної помилки, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінити зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частинами 6, 7 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, приписами вказаних норм ЦПК України встановлено право сторони саме на компенсацію за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судових витрат у визначених законом випадках, а не повернення судових витрат.

Належить відмітити, що підстави для повернення судового збору визначені ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки апеляційним судом при розгляді справи не було встановлено обставин, які слугують підставою для повернення судового збору, тому таке питання апеляційним судом не вирішувалось.

При формулюванні резолютивної частини постанови апеляційного суду від 20.01.2021 суд ужив термін «компенсувати» у точній відповідності до змісту частин 6, 7 ст. 141 ЦПК України, граматичної помилки (описки) не допустив, тому підстави для задоволення заяви відповідача ОСОБА_1 відсутні.

Аргументи про те, що чинним законодавством не передбачено можливості компенсації судового збору спростовуються положеннями ч. 1 ст. 133, ч. 6, 7 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 269 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Залишити без задоволення заяву відповідача ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Волинського апеляційного суду від 20 січня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 жовтня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту даної ухвали.

Головуючий

Судді