Справа № 303/6314/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 червня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Собослоя Г.Г.,

з участю секретаря Кекерчень М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05 грудня 2019 року (у складі судді Кость В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Мукачівської міської ради Закарпатської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа - державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради - Мангур Роберт Васильович,про часткове визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування та скасування відповідного запису в державному реєстрі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом у вересні 2019 р.

Просила:

-визнати незаконним і скасувати рішення 17 сесії 7-го скликання Мукачівської міської ради № 346 від 06.10.2016 р. у частині пункту 1 та підпункту 3 пункту 2 додатку до цього рішення, яким затверджено проект землеустрою земельної ділянки щодо передачі для будівництва та обслуговування житлового будинку у спільну сумісну власність по АДРЕСА_1 , площею 0.0412 га - ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , кадастровий номер :01:001:1203;

-скасувати запис у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності № 17102501, дата і час державної реєстрації - 20.10.2016 р.

Обґрунтувала тим, що є власником нежитлового приміщення № 3 площею 51.10 кв. м по АДРЕСА_1. Будинок НОМЕР_1 є багатоквартирним житловим будинком, який складається із належного їй нежитлового приміщення і двох квартир, власникамияких є ОСОБА_3 (квартира № 1 ) і ОСОБА_2 (квартира № 2 ).

На підставі рішення Мукачівської міської ради № 346 від 06.10.2016 р. за ОСОБА_3 і ОСОБА_2 зареєстрована на праві спільної сумісної власності земельна ділянка площею 0.0412 га (кадастровий номер :01:001:1203) по АДРЕСА_1 .

Вважає указане рішення органу місцевого самоврядування незаконним і прийнятим усупереч нормам земельного та цивільного законодавства, оскільки спірна земельна ділянка мала бути передана у спільну сумісну власність трьом особам: ОСОБА_1 (позивачу), ОСОБА_3 і ОСОБА_2 .

Наявність рішення Мукачівської міської ради № 346 від 06.10.2016 р. і реєстрація права власності на земельну ділянкулише за ОСОБА_3 і ОСОБА_2 зумовило створення їй перешкод у доступі до житлового будинку з боку двору, який указані співвласники перегородили та закривають на ключ.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 05.12.2019 р. у задоволенні позову відмовлено.

Указане судове рішення мотивоване недоведеністю позовних вимог, того, що житловий будинок АДРЕСА_1 має статус багатоквартирного, а передання відповідачам як співвласникам двоквартирного житлового будинку спірної земельної ділянки порушує права позивача.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції із підстав, передбачених ст. 376 ч.1 п.3, п.4 ЦПК України, та постановити нове судове рішення про задоволення позову.

Узагальнені та доречні доводи скарги зводяться до такого:

-житловий будинок АДРЕСА_1 , до складу якого входять дві квартири та одне нежитлове приміщення, є багатоквартирним будинком; натомість суд першої інстанції хибно визнав його будинком садибного типу, що призвело до неправильного застосування норм земельного законодавства та порушення майнових і земельних прав позивача.

У судовому засіданні сторони підтримали свою правову аргументацію у повному обсязі. Відповідач ОСОБА_3 не з`явилася, хоча про дату, час і місце такого неодноразово повідомлялася належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про скасування оскарженого рішення із постановленням нового по суті позовних вимог із таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлені наступні факти та обставини.

Згідно з даними інвентарної справи 3594/314ф/9017 на АДРЕСА_1 та даними Інформаційної довідки комунального підприємства «Мукачівське МБТІ та ЕО» (Т.2 інвентарної справи, а.с.73) вказане домоволодіння становить двохквартирний житловий будинок: квартира №1, квартира №2 , із вбудованим торговим приміщенням №3 .

Так, квартира №1 в будинку АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 (витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1675503, Т.2 інвентарної справи, а.с.41).

Квартира №2 в будинку АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (договір купівлі-продажу квартири від 29.01.1999 р. (Т.1 інвентарної справи, а.с.88).

В свою чергу, позивачу на праві приватної власності належить нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1, приміщення 3 (а.с.7).

Рішенням Мукачівської міської ради 17 сесія 7-го скликання від 06 жовтня 2016 р. №346 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» встановлено: відділу у Мукачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області затвердити проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічні документації щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок з метою передачі їх у власність громадян на землях міста Мукачева та передати у власність земельні ділянки громадянам для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд згідно додатку 1 (п.1 Рішення, а.с.15).

З додатку 1 до рішення вбачається, що для будівництва та обслуговування житлових будинків у спільну сумісну власність передано земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,0412 га - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , кадастровий номер: :01:001:1203.

На підставі вказаного рішення за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстроване право власності на земельну ділянку, площею 0,0412 га, кадастровий номер: :01:001:1203 за адресою: АДРЕСА_1 .

Спірна земельна ділянка була надана відповідачам ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на підставі ст. 118 Земельного кодексу України.

За результатами судового розгляду справи не встановлено жодних порушень відповідачем (Мукачівською міською радою) норм ст. 118 Земельного кодексу, а також інших положень названого Кодексу, чи інших актів цивільного законодавства, внаслідок прийняття спірного рішення.

Так, Мукачівська міська рада в межах своїх дискреційних повноважень, передбачених ст. 12 Земельного кодексу, наділена правом на розпорядження землями територіальної громади м. Мукачева, зокрема і щодо передачі земельних ділянок з комунальної власності у власність фізичним особам.

Позивач просить визнати незаконним і скасувати рішення Мукачівської міської ради з тих підстав, що будинок АДРЕСА_1 є багатоквартирним,однак цього статусу позивач не довела.

Подані позивачем та її представником документи (акт обстеження від 10.12.2015, генеральний план (схема) земельної ділянки АДРЕСА_1 ) не спростовують висновку суду та не підтверджують чи спростовують обставин, які входять у предмет доказування при вирішені даної справи, оскільки позбавлені жодного доказового змісту те не є достовірними та достатніми.

Таким чином, позивачем не доведено обставин щодо незаконності прийнятого Мукачівською міською радою рішення відносно надання відповідачам ОСОБА_4 і ОСОБА_3 спірної земельної ділянки у власність.

Колегія суддів апеляційного суду не може цілком погодитися із висновками суду першої інстанції по суті спірних правовідносин через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та неправильне застосування норм матеріального права.

При цьому, неоспореними обставинами є:

-статус позивача як власника нежитлового приміщення 3 (колишня квартира за № 3) у будинку АДРЕСА_1 (на підставі договору дарування від 13.03.2015 р.);

-статус відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 як власників квартир № 1 і № 2 в указаному будинкувідповідно;

-статус спірної земельної ділянки як прибудинкової території;

-надання спірної земельної ділянки відповідачам ОСОБА_4 і ОСОБА_3 у власність на підставі ст. 118 ЗК України.

Так, згідно з генеральним планом (схемою) присадибної ділянки АДРЕСА_1 , який суд першої інстанції необґрунтовано відхилив, загальна площа земельної ділянки складає 504 кв. м (рішення органу місцевого самоврядування № 326 від 25.09.1953 р.).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради № 157 від 23.06.2005 р. «Про будівництво» було дозволено ОСОБА_5 зміну функціонального призначення з реконструкцією власної квартири № 3 по АДРЕСА_1 під магазин із влаштуванням антресольного поверху та організацією вхідної групи в межах забудови АДРЕСА_1 , рішенням № 192 від 29.08.2006 р. - дозволено затвердити акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію власної квартири під магазин, а 06.09.2006 р. - оформлено право власності на вказаний реконструйований об`єкт (т.1, а.с.36, 41, 42).

Тобто, до 06.09.2006 р. житловий будинок по АДРЕСА_1 мав у складі три квартири.

За приписами ст. 1 Закону України від 14.05.2015, № 417-VIII «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

Згідно з Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України № 127 від 24.05.2001 р.будинок квартирного типу - дво-або багатоквартирний житловий будинок, у якому квартири є окремими об`єктами нерухомого майна.

Як видно з довідки комунального підприємства «Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 32 від 14.01.2020 р. будинок по АДРЕСА_1 належить до одноповерхового будинку квартирного типу. Нежитлове приміщення № 3 вбудоване в житловий будинок літ. «А» та має спільні конструкції даху та спільну стіну з квартирою № 2 . Під частиною будинку є підвальні приміщення загальною площею 45 кв. м (т.2, а.с.24).

Таким чином, з 06.09.2006 р. і дотепер будинок АДРЕСА_1 має статус будинку квартирного типу (двоквартирного будинку), в зв`язку з чим колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вказаний житловий будинок не є багатоквартирним.

Разом із тим, суд не дослідив інших фактичних обставині невірно застосував норми права, які впливають на правильне вирішення справи.

Згідно з рішенням Мукачівської міської ради № 346 від 06.10.2016 р. ОСОБА_4 і ОСОБА_3 надана у спільну сумісну власність земельна ділянка по АДРЕСА_1 площею 0.0412 га для будівництва та обслуговування житлових будинків у порядку безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Так, відповідно до ст. 118 ЗК України громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

За вимогами ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями чинного законодавства прибудинкова територія -це територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації в межах відповідної земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі і споруди, та необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Сторонами не заперечується, що спірна земельна ділянка є прибудинковою територією, оскільки свого часу була виділена для обслуговування багатоквартирного (триквартирного)житлового будинку АДРЕСА_1 в цілому.

При переході права власності на житловий будинок (його приміщення) або на частину будинку разом з цим об`єктом переходить і право спільної власності (користування) земельною ділянкою у відповідності з чинним законодавством.

Тобто, на момент прийняття Мукачівською міською радою оспореного рішення співвласниками будинку НОМЕР_1 були ОСОБА_2 (власник квартири № 2 ), ОСОБА_3 (власник квартири № 1 ), та ОСОБА_1 (власник нежитлового приміщення № 3 (колишня квартира № 3 ).

Частка власності (користування) земельної ділянки кожного власника квартири (квартир) чи нежитлового приміщення у спільній власності визначається відношенням загальної площі квартири (квартир) чи нежитлових приміщень, що перебувають у його власності, до спільної площі всіх квартир і нежитлових приміщень будинку.

Право власності (користування) на прибудинкову територію (земельну ділянку) кожного співвласника будинку визначається у свідоцтві про право власності на частину будинку у вигляді відповідної частки.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 1996 року № 13 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам роз`яснено, що при встановленні порядку використання земельної ділянки й розпорядження нею громадянами, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди належать на праві власності, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком та здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки.

Відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ст. 155 ЗК України).

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ст. 21 ч.1 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Тлумачення наведених норм права свідчить про те, що земельна ділянка може надаватися для обслуговування житлового будинку, а не квартири.

У зв`язку з цим посилання суду на положення ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України є помилковим і передчасним. Тобто, земельна ділянка може надаватися для обслуговування житлового будинку (цілого), незалежно від кількості співвласників такого будинку. Але лише у разі, якщо будинок розділено на окремі домоволодіння і тоді надання земельної ділянки здійснюється окремо для кожного власника. При цьому окреме домоволодіння повинно мати окрему адресу.

У спірних правовідносинах будинок на такі окремі домоволодіння не розділено.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що фактом прийняття Мукачівською міською радою рішення № 346 від 06.10.2016 р. у частині стосовно відповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_3 порушено речові (майнові та земельні) права позивача ОСОБА_1 як співвласника будинку АДРЕСА_1 .

Посилання відповідачів на наявність між ОСОБА_1 і Мукачівською міською радою земельно-сервітутних правовідносин правового значення для виниклого спору не має.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам закону оскаржене рішення суду першої інстанції по суті спору не відповідає.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги та відповідно до ст. 376 ч.1, п.3, п.4 ЦПК України рішення суду першої інстанції належить скасувати, а позов - задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1, п.3, п.4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2.Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05 грудня 2019 року скасувати.

3.Позов ОСОБА_1 задовольнити.

3.1.Визнати незаконним і скасувати рішення сімнадцятої сесії сьомого скликання Мукачівської міської ради № 346 від 06 жовтня 2016 р. у частині п.1 та підпункту 3 пункту 2 додатку до цього рішення, яким затверджено проект землеустрою земельної ділянки щодо передачі земельної ділянки площею 0.0412 га, кадастровий номер :01:001:1203, по АДРЕСА_1 у спільну сумісну власністьОСОБА_3 та ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку за вказаною адресою.

3.2.Скасувати запис у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності № 17102501 від 20 жовтня 2016 р.

4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

5.Повне судове рішення складено 02.07.2021 р.

Судді: