Справа №443/1152/18
Провадження №2/443/215/21
РІШЕННЯ

іменем України

04 червня 2021 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на майно,

за участю:

позивачки ОСОБА_1 ,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

ОСОБА_1 (позивачка) подала до суду позовну заяву до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (відповідачі), у якій просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на ціле будинковолодіння, яке розташоване у АДРЕСА_1 , яке належало колгоспному двору, головою якого являється ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що ОСОБА_5 побудувала житловий будинок у АДРЕСА_1 . Згідно із записами у погосподарській книзі с. Бориничі станом на 30.04.1990 у будинковолодінні були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 , - голова двору, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 ( ОСОБА_4 , ОСОБА_7 . Зазначене господарство відноситься до суспільної групи «колгоспний двір». На підставі рішення Чорноострівської сільської ради право на 4/6 будинковолодіння належить їй, а по 1/6 частині мали її баба ОСОБА_5 та брат ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_2 її брат ОСОБА_7 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/6 частину будинковолодіння, проте ніхто із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини після його смерті не звертався. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_5 . Спадкоємцем майна після смерті брата і баби є її мати, відповідачка по справі, яка відмовляється від своїх прав на спадщину в її користь. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом їй було відмовлено у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що належав померлій і є спадковим майном.

Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та просить суд його задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та визнання позову. Крім цього, у заявах зазначили, що на частку у майні колгоспного двору не претендують та відмовляються від частки у спадковому майні у цьому ж дворі на користь ОСОБА_1 .

Заяви, клопотання учасників справи.

Позивачка подала заяву про приєднання до справи документів (а.с.41).

Відповідачі подали заяви про розгляд справи за їх відсутності та визнання позову (а.с.42, 43, 44).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 19.08.2020 прийнято справу до розгляду та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.31-32).

Ухвалою підготовчого засідання від 26.02.2021 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.52-53).

Суд, заслухавши пояснення позивачки, з`ясувавши обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 28.06.1956 (а.с.48).

Батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 03.05.1980 (а.с.49).

Відповідно до свідоцтва на забудову земельної ділянки в сільських населених пунктах Української РСР, ОСОБА_5 виділено земельна ділянка з земель присадибного фонду, площею 1200 кв.м., на підставі рішення виконкому Чорноострівської сільської ради народних депутатів від 21.08.1981 №73 для будівництва житлового будинку (а.с.7).

Актом виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель, на підставі рішення виконкому Жидачівської міської ради від 17.06.1982 №184 і у відповідності з проектом забудови земельної ділянки встановлено в натурі межі земельної ділянки ОСОБА_11 для будівництва індивідуального житлового будинку і господарських будівель . Площа земельної ділянки становить 1200 кв.м. Земельна ділянка знаходиться в АДРЕСА_2 (а.с.8).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Вибранівка Жидачівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.12.2004 (а.с.57).

22.12.2007 ОСОБА_12 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб в с. Чорний Острів Жидачівського району Львівської області. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_1 », про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.46).

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 22.10.2012 встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Бориничі Жидачівського району Львівської області (а.с.47).

Згідно з технічним паспортом від 10.10.2016, в АДРЕСА_1 розташований житловий будинок «А-1» загальною площею 134,3 кв.м., житловою площею 52,6 кв.м., разом з господарськими будівлями і спорудами (літньою кухнею «Б», кладовою-майстернею «В», гаражем «Г», сараєм «Д», сараєм «Е», сараєм «Є», убиральнею «Ж», погріб «З», воротами №1, огорожею №2, колодязем №3) (а.с.10-13).

Витягом з погосподарської книги с. Бориничі встановлено, що станом на 30.04.1990 будинковолодіння АДРЕСА_1 рахується за громадянами: ОСОБА_5 голова двору, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 дочка, ОСОБА_3 син, ОСОБА_1 онука, ОСОБА_13 онука, ОСОБА_7 онук, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14).

Відповідно до довідок ВК Ходорівської міської ради №351, №352, №354 від 04.04.2017, ОСОБА_7 проживав і був прописаний в АДРЕСА_1 до дня смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 . На день смерті разом з ним проживали ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_13 , ОСОБА_1 . Заповіт від ОСОБА_7 не посвідчувався. До дня смерті і на день смерті ОСОБА_5 21.10.2012 була зареєстрована та проживали в АДРЕСА_1 . Заповіт від ОСОБА_5 не посвідчувався. На день смерті з нею проживали ОСОБА_2 , ОСОБА_13 , ОСОБА_1 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . У будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 (а.с.15, 16, 17).

Постановою завідувача Жидачівською ДНК від 17.05.2018, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті баби ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що належав померлій і є спадковим майном (а.с.18).

Згідно з інформації з Жидачівської державної нотаріальної контори від 03.03.2021 та 18.03.2021, після смерті ОСОБА_17 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в Жидачівській нотаріальній конторі спадкова справа не заводилася. Після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа №243/2013 від 19.04.2013 за заявою її внучки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Їй було видано три свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області (а.с.55, 56).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (даної ЦК УРСР), Закон України «Про власність» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) та Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Так, з введенням у дію з 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» колгоспні двори ліквідовано і питання права власності на майно колишніх колгоспних дворів регулюється нормами ЦК УРСР 1963 року.

Згідно з положеннями статті 4 Закону України «Про власність» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Правовий режим власності колгоспного двору, виділ частки з колгоспного двору, його поділ, а також підстави втрати права на частку в майні колгоспного двору визначено статтями 120-126 ЦК УРСР 1963 року.

Приписами частини 1 статті 120 ЦК УРСР передбачено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Згідно з положеннями частини 1 статті 121 ЦК УРСР володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору.

Нормою частини 2 статті 122 ЦК УРСР визначено, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Спірні правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_5 регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Так, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК України).

У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа (частина 1 статті 1265 ЦК України).

Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності».

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи господарств колгоспний двір. Станом на 30.06.1990 у цьому житловому будинку були зареєстровані та проживали ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 . Станом на 15.04.1991 лише ці члени колгоспного двору мали право на частку у ньому, відтак з огляду на те, що розмір частки члена колгоспного двору встановлювався законом виходячи з рівності часток усіх членів двору, тому кожному належало по 1/6 частці цього двору.

За життя ОСОБА_7 особистого розпорядження не зробив, відтак після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина, до якої входили належні йому права та обов`язки, які не припинилися внаслідок його смерті (у тому числі право власності на частку у майні колгоспного двору). Спадкування відбувалося за законом за правилами, встановленими ЦК України. Разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини були зареєстровані і проживали: ОСОБА_5 (спадкоємиця другої черги за законом як баба спадкодавця), ОСОБА_2 (спадкоємиця першої черги за законом як мати спадкодавця), ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (спадкоємиці другої черги за законом як рідні сестри спадкодавця). ОСОБА_2 і ОСОБА_4 відмовилися від прийняття спадщини, що вбачається з поданих ними заяв, відтак лише ОСОБА_5 та ОСОБА_1 фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_7 в силу приписів частини 3 статті 1268 ЦК України.

За життя ОСОБА_5 особистого розпорядження не зробила, відтак після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина, до якої входили належні їй права та обов`язки, які не припинилися внаслідок її смерті (у тому числі право власності на частки у майні колгоспного двору). Спадкування відбувалося за законом за правилами, встановленими ЦК України. ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину після її смерті, про що свідчать вчинені нею дії (подана нею заява нотаріусу про прийняття спадщини у визначений законом строк) та видані на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. Інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини на її користь, що вбачається з поданих ними заяв.

Крім цього, суд зазначає, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ствердили суду, що не претендують на частку у майні колгоспного двору, про що подали належним чином завірені заяви, відтак ті частки, які б мали їм належати у цьому майні, переходять до того з членів колгоспного двору, який не заявляв про непретендування на майно у ньому (останнього члена колгоспного двору), тобто до ОСОБА_1 .

Отже, ОСОБА_1 належить: 1/6 частка у майні колгоспного двору як його члену, 2/6 частки у майні цього двору як спадкоємиці за законом після смерті брата ОСОБА_7 і баби ОСОБА_5 , а також 3/6 частки зазначеного двору як останньому його члену. Однак ОСОБА_1 позбавлена можливості юридично оформити право власності на зазначений вище житловий будинок в цілому у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса, через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю на будинок правовстановлюючих документів.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право ОСОБА_1 не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю.

На підставі статей 120, 121, 123 Цивільного кодексу Української РСР, статей 392, 1216, 1218, 1223, 1258, 1262, 1265, 1268 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: Львівська область, Стрийський район (колишній Жидачівський район), с.Бориничі, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: Львівська область, Стрийський район (колишній Жидачівський район), с.Бориничі), ОСОБА_3 (місце проживання: Львівська область, Стрийський район (колишній Жидачівський район), с. Бориничі), ОСОБА_4 (місце проживання: Львівська область, Стрийський район (колишній Жидачівський район), с. Бориничі) про визнання права власності на майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок «А-1» загальною площею 134,3 кв.м., житловою площею 52,6 кв.м., разом з господарськими будівлями і спорудами (літньою кухнею «Б», кладовою-майстернею «В», гаражем «Г», сараєм «Д», сараєм «Е», сараєм «Є», убиральнею «Ж», погріб «З», воротами №1, огорожею №2, колодязем №3), що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 11 червня 2021 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів