Провадження № 2/369/889/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2021 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ковальчук Л.М.,

за участю: секретаря судового засідання Новіцької М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних позовних вимог на предмет спору, Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 сестри ОСОБА_3 на спадкове майно - земельну ділянку площею 0,07 га, наданої для садівництва та городництва, що знаходиться на території Забірської сільської ради у СТ «Стави».

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої серед іншого входить згадана земельна ділянка. Спадщину після смерті сестри він прийняв шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому має право на спадщину за законом та звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою від 09.09.2019 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати останню за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, встановлено учасникам процесу строки на подачу до суду заяв по суті справи, витребувано у Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори: належним чином завірену копію спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , № 104, зареєстровано в реєстрі за № 692; витяг із спадкового реєстру, належним чином завірену копію спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав.

28.11.2019 на виконання ухвали від 09.09.2019 до суду надійшла копія спадкової справи до майна ОСОБА_4 та повідомлення про те, що спадкова справа до майна ОСОБА_3 не заводилась.

Протокольною ухвалою від 25.05.2020 до участі у справі в якості третьої особи залучено ОСОБА_2 .

Ухвалою від 25.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 31.12.2020 суддею Ковальчук Л.М. прийнято справу до свого провадження та призначено до судового розгляду по суті.

В судове засідання учасники процесу не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись.

Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників процесу, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Калінінграді Московської області.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 34 років у м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 16.12.2003 серії НОМЕР_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.04.2001, зареєстрованого в реєстрі за № 692, ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 0,07 га, надана для садівництва та городництва, що знаходиться на території Забірської сільської ради у СТ «Стави», яку вона успадкувала після смерті її матері - ОСОБА_4 . Вартість згаданої земельної ділянки 4410,30 грн., що підтверджується копією довідки від 21.03.2001 № 345.

Згідно наданої державною нотаріальною конторою інформації, спадкова справа до майна ОСОБА_3 не заводилась.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами спору, суд виходить із наступного.

У листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 зазначено, що при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України.

Предметом спору у цій справі є визнання за позивачем права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 3 ст. 1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Прийняття спадщини може бути здійснено двома способами: шляхом подачі заяви до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України) та шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Як зазначено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 (шляхом подачі заяви до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини або ж шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини). Крім того, суд зазначає, що позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами сам факт родинних відносин між ним та ОСОБА_3 .

До того ж, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику в справах про спадкування", згідно якого, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Статтею 49 Закону України "Про нотаріат" передбачено випадки відмови нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії, у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тобто, звертаючись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування нерухомого майна, позивач не врахував, що указана функція перебуває в компетенції нотаріальних органів, а суд, в силу своїх повноважень може розглядати такий спір у разі відмови нотаріальних органів щодо видачі спадкоємцю свідоцтва про право власності на майно в порядку спадкування.

Таким чином, зверненню до суду з указаним позовом мало передувати вирішення питання про видачу позивачеві нотаріусом свідоцтва про право на спадщину, чого фактично не відбулося.

Аналіз наведених норм права та встановлених при судовому розгляді обставин справи дає можливість зробити висновок про те, що ОСОБА_1 не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , а відтак заявлені позовні вимоги про визнання права власності за позивачем на спадкове майно являються безпідставними і не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статями ст. 2, 19, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних позовних вимог на предмет спору, Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суде не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М. Ковальчук