Справа № 364/1152/20
Провадження № 2/364/92/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2021 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л. А.,

при секретарі судового засідання Кулинич Г. І.

за участю:

учасники справи - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у приміщенні Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області цивільну справу

за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»)

до ОСОБА_1 ,

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 02.12.2020 р. надійшов зазначений позов АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 , в якому Позивач просить суд: стягнути з Відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором від 17.06.2019 р. № б/н у загальному розмірі 12 055,92 грн.

На обґрунтування заявлених позовних вимог представник Позивача Мєшнік К.І. (довіреність від 07.10.2019 р. № 325, а.с. 27) у позовній заяві зазначив, що 17.06.2019 р. Відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 17.06.2019 р. Положення Анкети-заяви визначено, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг; підписавши анкету-заяву Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку зазначені вище документи, що складають Договір, та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного Договору Відповідач отримав кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є відповідна платіжна картка. Позивач (Банк) свої зобов`язання перед Відповідачем (Позичальником) виконав повністю, надавши останньому можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах Договору, за станом на 30.10.2020 р. у Відповідача склалося прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів, у зв`язку з цим йому було направлено повідомлення, проте Відповідач на контакт не виходив, не вчинив жодної дії на погашення заборгованості. У зв`язку з цим у Відповідача виникла прострочена кредитна заборгованість, що за станом на 02.11.2020 р. становить 12 055,92 грн та яка складається з такого:

- 12 055,92 грн. - заборгованості за наданим кредитом («тілом» кредиту);

- 0,00 грн. - заборгованості за пенею та комісією.

Після виконання вимог частин шостої, сьомої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ухвалою суду від 19.01.2021 р. відкрито провадження у справі за зазначеним позовом, визначено здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, встановлено Відповідачеві строк для подання відзиву, призначено судове засідання на 23.02.2021 р. (а.с. 38-40).

У судове засідання 23.02.2021 р. представник Позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи належно повідомлені, що підтверджено поштовими повідомленнями (а.с. 42, 43); до позовної заяви додано клопотання про розгляд справи за відсутності Позивача (а.с. 6).

Відповідач у судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи належно повідомлений, що підтверджено, зокрема, поштовим повідомленням (а.с. 44), до суду 23.02.2021 р. подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 47).

За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (частина третя статті 211 ЦПК України).

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 49, частини першої статті 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу (провадження у справі), зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За роз`ясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті 24 Постанови Пленуму від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті 11 Постанови Пленуму від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття визнання Відповідачем позову та задоволення позовних вимог Позивача, суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), виходить з такого.

З наявних письмових матеріалів справи судом встановлено, що 17.06.2019 р. Відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та, підписавши анекету-заяву, отримав кредитну карту із встановленим кредитним лімітом, своїм підписом у названій анкеті-заяві Відповідач засвідчив також свою згоду на те, що ця заява разом з «Умовами і Правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», «Таблицею обчислення вартості кредиту» та «Паспортом споживчого кредиту» складає договір між ним і банком, а також те, що він зобов`язується виконувати ці «Умови і Правила надання банківських послуг». Позивач на виконання умов цього договору свої зобов`язання виконав в повному обсязі і належним чином, надавши Відповідачеві кредитні кошти, проте останнім не було виконано у повному обсязі взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитними коштами в строки і порядку, визначених договором. Тому за станом на 02.11.2020 р. у Відповідача склалася перед Позивачем заборгованість у загальному розмірі 12 055,92 грн., що складається із заборгованості за простроченим «тілом» кредиту.

Наведені і встановлені судом обставини підтверджуються, зокрема, такими доказами:

- копією згаданої анкети-заяви ОСОБА_1 про приєднання до Договору про надання банківських послуг (а.с. 8);

- інформацією з умовами надання банківських послуг, зокрема, з кредитування, підписані Відповідачем, як зазначено, у вигляді електронного цифрового підпису (а.с. 24-26);

- розрахунком заборгованості станом на 02.11.2020 р. (а.с. 7).

Як стверджено Позивачем у позовній заяві та не заперечувалося Відповідачем, яким подано заяву про визнання позову (а.с. 47), останній за станом на 02.11.2020 р. має перед Позивачем заборгованість за названим вище кредитом у загальному розмірі 12 055,92 грн., що складається із заборгованості за простроченими «тілом» кредиту.

За загальним правилом частини першої статті 82 ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Згідно з нормами частини першої статті 509, частини першої статті 525 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За визначеннями частини першої статті 626, частини першої статті 634 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; при цьому договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Частинами першою, другою статті 10561 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною; тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з вимогами статті 526, частини першої статті 527, частини першої статті 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (частина друга статті 615 ЦК України).

Зважаючи на усе викладене та встановлені судом обставини, суд вважає, що Відповідач порушив умови кредитного договору від 17.06.2019 р. № б/н, укладеного ним з Позивачем, не виконав своєчасно взяті на себе зобов`язання.

З огляду на це суд вважає, що визнання Відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає наявними підстави для прийняття визнання позову Відповідачем, задоволення позову повністю та стягнення з нього на користь Позивача заборгованості в заявленому розмірі, що визнаний Відповідачем.

За імперативними приписами частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України з Відповідача стягуються судові витрати на користь Позивача. Водночас, зважаючи на визнання Відповідачем позову, суд застосовує положення частини першої статті 142 ЦПК України, частини третьої статті 7 Закону України «Про судовий збір» відносно повернення Позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України).

Зважаючи на складність справи складання повного рішення суду в справі відкладено в межах п`ятиденного строку з дня закінчення розгляду справи (частина шоста статті 259 ЦПК України) з урахуванням положень частини третьої статті 124 ЦПК України.

Відповідно до статей 3, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 536, 625, 626, 629, 634, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, керуючись статтями 2-4, 12, 13, 82, 124, 141-142, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280, 351-355, підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (на теперішній час Білоцерківський р-н), Київська обл., 09332; РНОКПП НОМЕР_1 ),на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (; адреса місцезнаходження: вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, 04114) заборгованість за кредитним договором від 17.06.2019 р. № б/н у загальному розмірі 12 055 (дванадцять тисяч п`ятдесят п`ять) грн. 92 (дев`яносто дві) коп.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (на теперішній час Білоцерківський р-н), Київська обл., 09332; РНОКПП НОМЕР_1 ),на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (; адреса місцезнаходження: вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, 04114) судові витрати за сплачений судовий збір у розмірі 1 051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн. 00 коп.

Управлінню Державної казначейської служби України у Володарському районі Київської області повернути Акціонерному товариству «УНІВЕРСАЛ БАНК» (; адреса місцезнаходження: вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, 04114) судовий збір у розмірі 1 051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн. 00 коп., сплачений на підставі платіжного доручення від 18.11.2020 р. № CF_4710.

Копії цього рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обчислюючи цей строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано; в разі подання такої скарги - рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 01.03.2021 р.

Суддя Л. А. Макаренко