Провадження № 22-з/824/489/2021 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
УХВАЛА

10 червня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Гуля В. В., Матвієнко Ю.О.

за участі секретаря Примушка О.В.,

розглянув заяву представника Асоціації товарної нумерації України «ДЖІЕС1 Україна» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Асоціації товарної нумерації України «ДЖІЕС1 Україна», про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 вересня 2020 року - без змін.

У подальшому, представник Асоціації товарної нумерації України «ДЖІЕС1 Україна» подав заяву, в якій просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000, 00 грн.

Вивчивши зміст заяви та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Тлумачення наведеної норми права дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Подібні правові висновки висловлені у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року (справа № 757/47925/15-ц), від 20 червня 2018 року(справа № 127/1284/14-ц), від 27 червня 2018 року (справа № 554/9348/15-ц), від 25 липня 2018 року (справа № 522/4198/17-ц).

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу заявником надано ордер на представництво інтересів та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Кузнєцова Ю.О., акт про надання правової допомоги до договору № 5 від 30 вересня 2020 року, підписаного адвокатом Кузнєцовим Ю.О. та президентом АТН «ДЖІЕС1 Україна», відповідно до якого сума гонорару за цим актом становить 3500, 00 грн., а строк оплати по цьому акту складає 90 банківських днів з моменту укладення, а також акт про надання правової допомоги № 6 від 14 грудня 2020 року, відповідно до якого сума гонорару становить 5500, 00 грн., а строк оплати по акту складає 30 банківських днів з моменту укладення (т.1, а.с.223-225).

Разом з тим, заявником не долучено до справи жодного належного і допустимого доказу на підтвердження сплати відповідачем коштів у рахунок витрат на правничу допомогу згідно умов договору та актів, а саме платіжних документів (квитанцій, тощо), при цьому у наданих представником відповідача актах про надання правової допомоги визначено лише обов`язок клієнта сплатити гонорар адвокату протягом визначеного строку, тобто матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для стягнення на користь відповідача витрат на правничу допомогу, тому заява підлягає залишенню без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника Асоціації товарної нумерації України «ДЖІЕС1 Україна» про ухвалення додаткового рішення - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: