Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 4-с/641/32/2021 Справа № 641/3815/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2021 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Фанда О.А.,

за участю секретаря судових засідань Зюкіної К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Коник Оксани Василівни, боржник ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними,-

в с т а н о в и в:

24 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця в порядку, визначеному Розділом VІІ ЦПК України.

В уточненій скарзі заявник просила визнати неправомірними дії головного державного виконавця Коник О.В. та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 59849948.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилався на те, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 травня 2012 року, за яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму неустойки за прострочку по сплаті аліментів у розмірі 289134,45 грн.

19 серпня 2019 ОСОБА_1 звернулася до державної виконавчої служби з заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-2859 від 22 травня 2012 року.

21 серпня 2019 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження № 59849948, копію якої заявник не отримувала, а також не отримувала копію постанови щодо арешту майна боржника ОСОБА_2 , який державний виконавець був зобов`язаний накласти через велику суму заборгованості.

ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник ОСОБА_2 помер, про смерть якого заявнику стало відомо лише 12 травня 2021 року. За життя ОСОБА_2 на праві власності належала частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою головного державного виконавця Коник О.В. було закінчено виконавче провадження № 59849948 та виключено ОСОБА_2 з єдиного реєстру боржників відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», копію вказаної постанови ОСОБА_1 не отримувала, що дало можливість спадкоємцю отримати спадщину та подарувати спадкове майно та виключило можливість скаржника своєчасно звернутися до нотаріуса та заявити про борги спадкодавця ОСОБА_2 .

Жодного разу головним державним виконавцем Коник О.В. не було зроблено запитів щодо доходів боржника, не було винесено постанову, відповідно до якої було встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України. ОСОБА_1 не отримувала постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про арешт майна боржника, постанову про встановлення обмежень боржнику та постанову про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець не викликав її на прийом та роз`яснював їй права та обов`язки.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила скаргу задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, направила свого представника ОСОБА_3 , яка подала заяву в якій просила розглядати скаргу за її відсутності, доводи викладені в скарзі підтримала, просила задовольнити.

Представник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м.Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, а також копії матеріалів виконавчого провадження приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковими до виконання, держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно із статтею 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За змістом п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Цивільним процесуальним кодексом України, а саме розділом VІІ врегульовано судовий контроль за виконанням судового рішень.

За нормами ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 448 ЦПК України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судовим розглядом встановлено наступне.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 травня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по аліментам та неустойку за прострочку їх сплати у розмірі 289 134,45грн, витрати по сплаті держмита у розмірі 1700,00 грн. та витрати за інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 гривень, а всього підлягає стягненню - 290954,45 грн.

Ухвалою суду від 31 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) на заборгованість по сплаті аліментів задоволено, поновлено ОСОБА_1 строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі № 2-2859/2011.

21 серпня 2019 року державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах м.Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Лактіоновою О.В. за заявою ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження № 59849948, копія вказаної постанови направлена сторонам виконавчого провадження та роз`яснено право на оскарження вказаної постанови.

21 серпня 2019 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника, копія вказаної постанови направлена сторонам виконавчого провадження та роз`яснено право на оскарження вказаної постанови.

09 грудня 2019 року, 05 лютого 2020 року державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника, копія вказаної постанови направлена сторонам виконавчого провадження та роз`яснено право на оскарження вказаної постанови.

14 квітня 2020 року державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, копія вказаної постанови направлена сторонам виконавчого провадження та роз`яснено право на оскарження вказаної постанови.

08 травня 2020 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ст.18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Із змісту наведених положень закону випливає, що метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а посадові особи державної виконавчої служби при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З врахуванням вищезазначеного, дії державного виконавця вчинені ним у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Крім того, постановою Харківського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 липня 2019 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа № 2-2859/11 до виконання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) на заборгованість по сплаті аліментів. Постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили.

З врахуванням вищезазначеного, підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 259, 260, 263, 447, 448, 451 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Коник Оксани Василівни, боржник ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Заявник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Державний виконавець головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Коник Оксана Василівна, місцезнаходження: м. Харків, майдан Захисників України, 7/8.

Боржник ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складений 21 грудня 2021 року.

Суддя -О. А. Фанда