21.06.2021 Справа № 756/9059/20
Ун.№756/9059/20
Пр.№2/756/1315/21
У Х В А Л А

16 червня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.,

секретаря Одягайло Л.М.,

за участі

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

представниці відповідача Каменської Н.П. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві заяву представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Каменської Ніни Петрівни про відвід судді в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Служба у справах дітей Печерської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: Вишгородська міська рада про визначення місця проживання дитини з батьком, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Служба у справах дітей Печерської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: Вишгородська міська рада про визначення місця проживання дитини з батьком.

В судовому засіданні 16.06.2021 представником відповідача ОСОБА_4 - адвокатом Каменською Н.П. подано заяву про відвід головуючого у справі - судді Майбоженко А.М., який обгрунтовано тим, що у цьому судовому засіданні суддею вчинено дії, яким порушено імперативні норми ЦПК України і Конституції України. Так, 16.06.2021 ОСОБА_4 звернувся до органу опіки та піклування Вишгородської міської ради з заявою про надання висновку про визначення місця проживання дитини. Клопотання про приєднання доказів такого звернення ухвалою суду залишено без задоволення, незважаючи на те, що перед судовим засіданням ці докази були направлені іншим учасникам справи, а об`єктивна можливість подати ці докази раніше була відсутня, враховуючи час звернення ОСОБА_4 до органу опіки та піклування. Крім того зазначила, що судом безпідставно розпочато дослідження письмових доказів, оскільки в матеріалах справи відсутні висновок про визначення місця проживання дитини від Вишгородської міської ради і докази щодо доходів позивача за первісним позовом ОСОБА_1 , які витребовувались ухвалою суду від 09.06.2021.

Посилаючись на зазначені обставини представник відповідача вважає, що такі дії головуючого судді свідчать про її упередженість та необ`єктивність при розгляді справи, у зв`язку з чим вона має бути відведена.

Представник позивача проти задоволення заяви про відвід заперечував, вважаючи його необґрунтованим.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Провадження в даній справі відкрито ухвалою суду від 31.07.2020

В судовому засіданні 09.06.2021 після переходу суду до розгляду справи по суті та надання сторонам можливості виступити з вступним словом, представник відповідача адвокат Каменська Н.П. заявила відвід головуючому судді, який мотивовано тим, що у неї є підстави вважати, що існують обставини, які викликають сумнів у об`єктивності та неупередженості судді. На обґрунтування цих доводів посилається на те, що судом безпідставно не вирішено клопотання про призначення психологічної експертизи, здійснено перехід до розгляду справи по суті, відмовлено у заявленні клопотання про проведення повторного підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 09.06.2021 у задоволенні заяви про відвід було відмовлено, заявлений відвід визнано безпідставним, оскільки в судовому засіданні 09.06.2021 представником відповідача подано клопотання про проведення судової психологічної експертизи. Вказане клопотання було долучено до матеріалів справи, його вирішення по суті відкладено до наступного судового засідання задля надання можливості стороні позивача за первісним позовом часу для ознайомлення з ним та подання своїх заперечень щодо необхідності проведення експертизи, переліку питань та вибору експертної установи.

Після цього, за відсутності інших клопотань учасників справи, суд перейшов до заслуховування вступного слова учасників справи. Заслухавши позивача та її представника, надано можливість виступити з вступним словом представниці відповідача, яка всупереч порядку, визначеному головуючим, вимагала негайного розгляду клопотання про повторне проведення підготовчого судового засідання. Роз`яснивши представниці відповідача положення процесуального закону щодо ролі головуючого в судовому засіданні, суд наполягав на висловенні вступного слова. Представниця відповідача висловила заперечення на дії головуючого, які ухвалою суду були відхилені. Після цього представницею відповідача заявлено відвід головуючому з зазначених вище підстав.

У зазначеній ухвалі суд прийшов до висновку, що вказана заява не містить підстав, зазначених у ст. 36 ЦПК України, які б слугували підставою для відводу судді, а пов`язана з незгодою представника відповідача з процесуальними рішеннями судді при розгляді справи (відкладення вирішення клопотання, перехід до розгляду справи по суті, відмова у проведенні повторного підготовчого судового засідання). Такі дії не можуть бути підставою для відводу, про що безпосередньо зазначено у ч.4 ст.36 ЦПК України.

Крім того, у даній ухвалі також роз`яснено зміст ч.4 ст.36 ЦПК України, згідно якої незгода сторони з процесуальним рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того, в судовому засіданні 09.06.2021, судом було визначено порядок дослідження доказів у справі і після заслуховування вступного слова ухвалено дослідити зібрані у справі письмові та електронні докази, допитати свідків, заслухати додаткові пояснення учасників справи, вирішити клопотання.

В судовому засіданні 16.06.2021 представником відповідача ОСОБА_4 - адвокатом Каменською Н.П. заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження звернення відповідача до Вишгородської міської ради щодо надання висновку з приводу даного спору, при цьому вона посилалась на те, що лише в судовому засіданні 09.06.2021 отримала роз`яснення від суду про те, що задля отримання висновку про визначення місця проживання дитини відповідач має подати відповідну заяву безпосередньо до органу опіки та піклування. З таким зверненням ОСОБА_4 звернувся 16.06.2021, тобто безпосередньо в день наступного судового засідання у справі і представник відповідача зазначила, що ці докази завчасно були направлені іншим учасникам справи, тобто до 14 години (визначеного часу судового засідання) цього ж дня засобами поштового зв`язку.

Ухвалою суду, занесеної до протоколу судового засідання, у задоволенні клопотання про долучення доказів відмовлено з огляду на те, що самостійне звернення одного з батьків до служби у справах дітей за місцем проживання дитини для розв`язання спору між батьками щодо визначення місця проживання випливає зі змісту п.72 Постанови КМ України №866 від 24.09.2008 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної з захистом прав дитини». Відсутність попереднього роз`яснення суду щодо цього не спростовує обов`язку, в даному випадку відповідача, звернутись до органу опіки з відповідною заявою для вирішення питання щодо надання відповідного висновку.

Крім того, оголошено, що від Вишгородської міської ради надійшов лист про відсутність особистого звернення батька, а також те, що вказаний орган місцевого самоврядування не володіє будь-якою інформацією з приводу даної справи і батькам слід звертатись до служби у справах дітей за місцем проживання дитини, а як вбачається з матеріалів справи дитина проживає в м.Києві разом з матір`ю.

Після вирішення наявних клопотань, згідно встановленого раніше порядку дослідження доказів, суд перейшов до дослідження письмових доказів.

Під час цього, представником відповідача неодноразово зупинялось дослідження доказів судом з посиланням на необхідність негайного розгляду заяви про відвід.

Судом роз`яснено, що докази досліджуються згідно встановленого раніше порядку їх дослідження і дії представника відповідача є порушенням порядку в судовому засіданні та роз`яснено, що право заявити відвід буде надано після завершення стадії дослідження письмових доказів.

Завершивши дослідження письмових доказів судом надано можливість оголосити заяву про відвід, зміст якої описаний вище.

Ця заява також обґрунтована тим, що представник відповідача не погоджується з процесуальними рішеннями судді, а саме відмовою у долученні доказів до матеріалів справи, початок дослідження письмових доказів за відсутності висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини, доказів про доходи позивача, які були витребувані судом ухвалою суду від 09.06.2021.

Отже, відводи, заявлені в даній справі представником відповідача в судових засіданнях 09.06.2021 та 16.06.2021 пов`язані з її незгодою процесуальними рішеннями судді, що не може бути підставою для відводу та на чому наголосив суд в ухвалі від 09.06.2021.

Відповідно до п.11 ч.3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Частиною 4 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Пунктами 2, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Приписами ч.3 вказаної вище статті процесуального закону передбачено, що у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема , заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (п.1 ч.2 ст. 44 ЦПК України).

Крім того, частиною 4 вказаної вище статті процесуального закону передбачено обов`язок суду вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Суд врахувавши наведені вище обставини, те, що представник відповідача є адвокатом і фахівцем в галузі права, приходить б до висновку про те, що вона достеменно знала про те, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу, що було роз`яснено в ухвалі суду від 09.06.2021, а також про це прямо визначено законодавцем у ч.4 ст.36 ЦПК України. Дана норма процесуального закону є чіткою, зрозумілою, не допускає подвійного тлумачення. Однак, всупереч положенням ст.ст.2, 12, 43, 44 ЦПК України, зміст яких зазначений вище, представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Каменська Н.П. двічі з підстав незгоди з процесуальними рішеннями судді заявила їй відвід.

Статтею 143 ЦПК України визначено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про те, що під зловживанням процесуальними правами слід розуміти форму умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних з наслідками, до яких вони можуть призвести; використанні наданих прав всупереч їхньому призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження; перешкоджанні діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ; необґрунтованому перевантаженні роботи суду (рішення від 13.03.2019 р. у справі №814/218/14).

З аналізу норм статей 44, 143 ЦПК України слідує, що зловживання правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою затягування чи взагалі перешкоджання розгляду справи чи іншого процесуального тиску на суд.

Саме цей критерій є основним для кваліфікації дій особи як зловживання правами.

Правовідносини суду із кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення у розумні строки законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, які беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Процесуальний закон вимагає та забезпечує належну поведінку сторони у суді, що також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надано законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду під час розгляду справ, їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не із цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, затягування розгляду, створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто використовує його всупереч основним засадам цивільного судочинства, а отже зловживає ним.

Заявлений в судовому засіданні 16.06.2021 представником відповідача за первісним позовом відвід, вочевидь, є завідомо безпідставним, оскільки по суті є висловленням незгоди із процесуальним рішенням судді щодо відмови у долученні доказів до матеріалів справи і переходу до дослідження письмових доказів. При цьому такі дії суду мотивовані в ухвалах, які занесені до протколу судового засідання.

Суд вважає, що заявлення відводу у цій справі є нічим іншим як спробою затягнути її розгляд або перешкодити йому, внаслідок чого буде порушено положення законодавства про завдання та основні засади цивільного судочинства. Крім того, дії представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Каменської Н.П. суд розцінює як такі, що спрямовані на перешкоджання розгляду справи, процесуальний тиск на суд, оскільки використовуючи надане їй процесуальним законом правом на відвід вона створює перешкоди у своєчасному вирішенні справи на підставі аналізу зібраних у справі доказів, які подані обома сторонами на обґрунтування первісного та зустрічного позовів.

При цьому суд зауважує те, що предметом спору є визначення місця проживання дитини, а право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»).

При цьому, в справах даної категорії обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав неповнолітньої дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому «якнайкращих інтересів дитини» (статті 1, 9 Конвенції про права дитини).

При розгляді справ даної категорії її розгляд у розумні строки відповідає якнайкращим інтересам дитини з огляду на необхідність вирішення спору між батьками і затягування розгляду справи є неприпустимим.

В своїх рішеннях, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі "Шульга проти України", пункт 28, № 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі "Мусієнко проти України", пункт 24, № 26976/06, від 20.01.2011).

Згідно з ч.3 ст.44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Оскільки подання представником відповідача за первісним позовом заяви про відвід судді у цій справі є зловживанням процесуальними правами, що спрямоване на свідоме, невиправдане затягування судового процесу, суд дійшов висновку про залишення такої заяви без розгляду.

У відповідності до положень ст. 144 ЦПК України одним із заходів процесуального примусу є штраф.

Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству (п.2 ч.1 ст. 148 ЦПК України).

З цих підстав, суд вважає правильним застосувати до представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Каменької Н.П. заходи процесуального примусу у вигляді штрафу у дохід державного бюджету в розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на день постановлення ухвали становить 4 540 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33-40, 44, 143, 148, 353 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати дії представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Каменської Ніни Петрівни щодо заявлення завідомо безпідставного відводу від 16.06.2021 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Служба у справах дітей Печерської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: Вишгородська міська рада про визначення місця проживання дитини з батьком - зловживанням процесуальними правами.

Заяву представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Каменської Ніни Петрівни про відвід головуючому судді від 16.06.2021 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Служба у справах дітей Печерської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: Вишгородська міська рада про визначення місця проживання дитини з батьком - залишити без розгляду.

Застосувати до представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Каменської Ніни Петрівни (адреса здійснення адвокатської діяльності: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) заходи процесуального примусу, стягнувши з неї штраф у дохід державного бюджету в розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на день постановлення ухвали становить 4 540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом 15 днів, з моменту складання її повного тексту.

Оскарження ухвали не перешкоджає розгляду справи.

Після закінчення строку на апеляційне оскарження, копію ухвали направити до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ для відома та виконання.

Стягувач: Державна судова адміністрація України (01601, м.Київ, вул.Липська, 18/5).

Боржник: адвокат Каменська Ніна Петрівна (адреса здійснення адвокатської діяльності: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , дата народження та реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомі).

Суддя: А.М.Майбоженко