Справа № 303/7289/17
2-др/303/15/21
Номер рядка статистичного звіту 82
У Х В А Л А
05 липня 2021 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої-судді Гутій О.В.
за участю секретаря судового засідання Зарева А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача - ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації,-
В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації.
Ухвалою суду від 16.06.2021 року провадження у справі № 303/7289/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації закрито на підставі п.2 ч.1 ст.ст. 255 ЦПК України.
30.06.2021 року представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав заяву про ухвалення додаткового рішення (у порядку п.3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України), посилаючись на ч.6 ст. 142 ЦПК України. Вказує, що оскільки ухвалою суду закрито провадження у справі, а відповідачем були понесені витрати, відтак просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 14 723,08 гривень та судовий збір в розмірі 8 032,40 гривень.
Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Суд може вирішити питання про компенсацію витрат відповідача, пов`язаних із розглядом справи, у разі закриття провадження у справі за умови, якщо відповідач таку вимогу заявив і навів доводи щодо необґрунтованих дій позивача, які спричинили такі витрати. Необхідність понесення витрат має бути у причинному зв`язку із не обгрунтованими діями позивача, внаслідок яких вони настали.
Таким чином, за змістом частини п`ятої статті 142 ЦПК України, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування (частина перша статті 81 ЦПК України) необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується. Вищенаведене міститься в правових висновках Верховного Суду (постанова, у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року, справа №148/312/16-ц).
Така ж позиція висловлена у п. 38 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», а саме, що в разі закриття провадження у справі відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.
Закриття провадження у справі на підставі заяви позивача - це форма закінчення справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України, при цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.
Саме по собі подання заяви про закриття провадження у справі не може бути розцінено як необґрунтовані дії позивача, так як це його право, передбачене нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.
Натомість, клопотання відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та судового збору жодних доводів щодо необґрунтованості тих чи інших дій позивача, а відтак і посилання на докази, які б підтверджували таку необґрунтованість, не містить. Отже, заява взагалі не містить доводів і доказів необґрунтованості будь-яких дій позивача всупереч вимогам частини п`ятої статті 142 ЦПК України.
Таким чином, заявник не послався та не надав суду доказів на підтвердження того, що недобросовісний позивач мав протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору, що певні дії позивача були умисні та який ступінь її вини, а також не довів, які конкретні необгрунтовані дії позивачки призвели до його звернення до адвоката для надання професійної правничої допомоги у даній справі.
Крім того, надавши заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, відповідач просив ухвалити додаткове рішення відповідно до статті 270 ЦПК України.
Однак суд зазначає, що додаткове рішення про стягнення судових витрат може бути ухвалене лише за умови винесення судом рішення, а не ухвали про закриття провадження у справі.
Оскільки суд у даній справі рішення не ухвалював, то і підстави для постановлення додаткового рішення відсутні також.
Керуючись ст.ст. 270, 263-264, 353, 354 ЦПК України, суд, -
В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала суду виготовлена 05.07.2021 року.

Головуюча О.В.Гутій