справа № 492/637/21
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

15 червня 2021 року м.Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Гусєва Н.Д.,

розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЖЕНЕВА», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни, приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А. № 7947 від 22 листопада 2019 року про стягнення з позивача на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЖЕНЕВА» заборгованості у розмірі 37553,18 грн., посилаючись на те, що 22 листопада 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. було вчинено виконавчий напис № 7947 про стягнення з позивача на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЖЕНЕВА» заборгованості у розмірі 37553,18 грн. Про існування вищевказаного виконавчого напису нотаріуса позивачу стало відомо у травні 2021 року після отримання від бухгалтерії ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОМСОМОЛЕЦЬ» повідомлення про надходження постанови приватного виконавця від 01 травня 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та постанови від 05 лютого 2020 року про стягнення з боржника основної винагороди виконавця у розмірі 3820,32 грн. Позивач вважає, що вищевказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинено з порушенням норм чинного законодавства, зокрема, відсутності безспірного характеру заборгованості; вчинено за межами строку після виникнення права вимоги, більш ніж трьох років до моменту вчинення виконавчого напису, як наслідок порушення ст. 88 Закону України «Про нотаріат»; виконавчий напис вчинено на окремому документі, а не на оригіналі нотаріальної посвідченого договору, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою.

Також, одночасно зі зверненням до суду з зазначеною позовною заявою позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 7947 вчиненого 22 листопада 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЖЕНЕВА» заборгованості у розмірі 37553,18 грн. у виконавчому провадженні № 61099857, що ведеться приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. В обґрунтування заяви посилається на те, що ОСОБА_1 подано позов до суду про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Станом на теперішній час позивач оскаржує у судовому порядку виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А. № 7947, виданий 22 листопада 2019 року, у зв`язку з чим виникла необхідність в забезпеченні позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису з наступних підстав. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. від 05 лютого 2020 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису. Отже, на даний час проводяться виконавчі дії на підставі оскаржуваного в судовому порядку виконавчого напису нотаріуса, а саме звернуто стягнення заборгованості у розмірі 37553,18 грн. Відтак, у разі задоволення позовних вимог та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, виконання такого рішення може бути ускладненим.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, оцінивши доводи заяви про необхідність забезпечення позову, приходжу до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. п. 3, 4, 6, 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Суддя також вважає за необхідне звернути увагу на роз`яснення, що викладені у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», відповідно до положень якого розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суддею встановлено, що подана заява не відповідає змісту та формі заяви про забезпечення позову, що визначені ст. 151 ЦПК України, а саме у заяві заявником не зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову шляхом зупинення стягнення, а також обґрунтування заходу забезпечення позову, який просить застосувати; яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказаний у заяві захід забезпечення позову. Також, не зазначено обставин та не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може імовірно утруднити виконання рішення суду.

Відсутність зазначених відомостей у заяві про забезпечення позову позбавляє суддю можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 7947 вчиненого 21 листопада 2019 року може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення позову, яка подана фізичною особою ставка судового збору дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 грн.

Позивачем, всупереч зазначеному, до матеріалів справи не додано документу, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову, а тому позивачу слід сплатити 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

У відповідності до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику.

Враховуючи відсутність зазначених відомостей у заяві про забезпечення позову та те, що до заяви про забезпечення позову не додано документів про сплату судового збору у розмірі, визначеному чинним законодавством, керуючись ч. 10 ст. 153 ЦПК України, приходжу до висновку про повернення заявнику заяви про забезпечення позову.

Вважаю за необхідне роз`яснити заявнику, що він не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -

постановив:

Заяву про забезпечення позову - повернути заявнику.

Роз`яснити, що заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Копію ухвали суду направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому наявної ухвали суду.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.