справа № 2-2722/2003
провадження №4-с/489/29/21
УХВАЛА

01 липня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретар судового засідання Сухно А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)

про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та зобовязання вчинити певні дії

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою в якій просить скасувати постанову державного виконавця Інгульского ВДВС від 10.05.2018 про тимчасове обмеження його у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі та зобов`язати державного виконавця надіслати відомості до Єдиної інформаційної системи міністерства внутрішніх справ України інформацію про припинення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві користування транспортним засобом.

Одночасно просив поновити строк на оскарження постанови державного виконавця.

В обґрунтування скарги вказав, що в провадженні Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) (далі - Заводський ВДВС) перебуває виконавче поводження № 9889342 з виконання виконавчого листа № 2-2722 від 05.05.2008, виданого Ленінським районним судом міста Миколаєва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини в розмірі частини заробітку (але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) на період з 06.08.2003 і до досягнення дитиною повноліття.

10.05.2018 Інгульським ВДВС було винено відносно нього постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом, про яку йому стало відомо, після того як в грудні 2020 року його на робочому автомобілі зупинили працівники поліції та повідомили про обмеження, накладенні органами державної виконавчої служби. Звернувшись до адвоката Нехорошева О.В. за правовою допомогою той в свою чергу звернувся із скаргою до начальника Інгульского ВДВС, яку було залишено без задоволення, оскільки обрано некоректний правовий механізм, чим зашкодив його інтересам. Лише після укладення договору з іншим адвокатом, 01.04.2021 зумів ознайомитися із виконавчим провадження, яке 25.01.2021 було передано до Заводського ВДВС, та отримав копію оскаржуваної постанови та роз`яснення про те, що зняття встановленого обмеження можливо лише судом.

Вказує, що постанову ніколи не отримував, оскільки проживає за іншою адресою ніж та на яку постанова надсилалася державним виконавцем.

Щодо заборгованості по аліментам, її визнає та бажає погасити. Свої зобов`язання зі сплати аліментів виконував по мірі фінансових можливостей та намагався надсилати кошти стягувачу через поштове відділення, але квитанції не збереглися.

У судове засідання, призначене на 01.07.2021, учасники справи не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином.

Представник скаржника на дала до суду заяву про розгляд скарги за її відсутності та просила долучити до справи письмові докази, в т.ч. на підтвердження часткового погашення боржником заборгованості по аліментам.

Стягувач надала письмову заяву в якій просила розгляд скарги здійснити за її відсутності та проти скасування тимчасового обмеження відносно боржника не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали скарги та наявні в справі докази, дійшов наступного.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Заводському ВДВС перебуває виконавче провадження № 9889342 з виконання виконавчого листа № 2-2722 від 05.ю05.2008, виданого Ленінським районним судом міста Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини у розмірі ј частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 06.08.2003 і до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку із наявною заборгованістю по сплаті аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 10.05.2018 за період з 06.08.2003 по 01.04.2018 становить 103006,18 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державним виконавцем Інгульського ВДВС 10.05.2018 винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Як зазначає скаржник про наявність наведеного обмеження він дізнався в грудні 2020 року, коли був зупинений правниками поліції, будучи за кермом робочого автомобіля, так як працевлаштувався на нове місце роботи. Оскаржувану постанову отримав через свого представника лише 01.04.2021, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Як зазначає скаржник єдиним джерелом для існування та отримання ним доходів є робота водієм.

Згідно довідки МПП «ТФТ» від 09.04.2021 № 25 ОСОБА_1 дійсно працює в МПП «ТФТ» на посаді водія з 10.02.2021 та з березня 29.03.2021 перебуває у відпустці без збереження заробітної плати до з`ясування обставин щодо тимчасового обмеження органами державної виконавчої служби у праві керування транспортними засобами.

Із скарги вбачається, що 25.01.2021 виконавче провадження з Інгульського ВДВС було передано до Заводського ВДВС, де перебуває на виконані.

Згідно довідки Заводського ВДВС від 01.07.2021 № 9889342/107-36/4 заборгованість по аліментам станом на 30.06.2021 складає 111375,17 грн. Із розрахунку вбачається та додатково підтверджується наданими боржником квитанціями, що останнім в квітні та травні 2021 року в рахунок погашення заборгованості по аліментам сплачено 3000,00 грн.

Як зазначає боржник про оскаржувану постанову йому не було відмово до зупинки транспортного засобу під його керуванням працівниками поліції, тому вважає поважною причиною пропуску ним строку на оскарження постанови, а тому просить такий строк поновити.

Відповідно до статті 447 та частини першої статті 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно частини першої статті 449 ЦПК України скаргу може бути продано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Згідно частини другої цієї норми, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Оскільки матеріали справи не містять доказів, які спростовували доводи скаржника про неотримання ним постанови державного виконавця від 10.05.2018, суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк оскарження постанови до суду.

Також суд вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову, оскільки як підтверджується матеріалами справи єдиним основним джерелом засобів для існування і відповідно можливості погашати заборгованість по аліментам у скаржника є дохід від роботи водієм, що підтверджується довідкою МПП «ТФТ».

За таких обставин, оцінивши наявні у справі докази суд вважає обґрунтованою вимогою скаржника про скасування постанови від 10.05.2018, винесеної державним виконавцем Інгульського ВДВС.

Щодо вимоги про зобов`язання державного виконавця Інгульського ВДВС надіслати інформацію про скасування постанови до Єдиної інформації системи Міністерства внутрішніх справ, така вимога задоволенню не підлягає, оскільки матеріали виконавчого провадження перебувають на виконанні в Заводському ВДВС та державний виконавець Інгульського ВДВС позбавлений можливості вчиняти будь-які дії в такому провадженні. Крім того, така вимога є передчасною.

Керуючись статтями 447, 449, 450, 451 ЦПК України, суд

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строку звернення із скаргою до суду.

Вимоги скарги ОСОБА_1 задовольнити частко.

Скасувати постанову Інгулського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 10.05.2018 про встановлення тимчасово обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, винесеної відносно ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП № 9889342.

В задоволенні іншої вимоги скарги ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду на протязі п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали складено 01.07.2021.

Суддя І.В.Коваленко