УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М., розглянувши заяву міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго», подану представником за довіреністю Оніщенко Віталією Іванівною (, місцезнаходження: 73019, м. Херсон, вул. Острівське шосе, 1) про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з теплозабезпечення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ),-

в с т а н о в и в :

03 грудня 2021 року представник заявника звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії з боржника, в якій просив суд стягнути з останнього заборгованість у розмірі 32 181,91 грн., яка виникла за період з січня 2005 року по листопад 2021 року та судовий збір.

Відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції суду вказану заяву з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2021 року передано судді Булах Є.М. 06.12.2021 року.

Відповідно до ч. ч. 5, 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На виконання ч. 9 ст. 165 ЦПК України судом здійснено запит до відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради та до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Херсонській області.

За інформацією отриманою судом 09.12.2021 року з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Херсонській області, яку відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції передано судді 10.12.2021 року, реєстрація боржника підтверджена за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 167 ЦПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п`ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу встановлено наступне.

Статтею 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути виданий якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Вимоги щодо форми та змісту заяви про видачу судового наказу визначені в ст. 163 ЦПК України. Так, до заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції чинній на час виникнення заборгованості надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: перелік послуг; вимоги до якості послуг; права і обов`язки сторін; відповідальність сторін за порушення договору; ціна послуги; порядок оплати послуги; порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; строку дії договору, порядок і умови продовження дії та розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 вказаного закону договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання теплової енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Вбачається, що заявником в порушення приписів ч. 3 ст. 163 ЦПК України, не надано доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених ним вимог, тобто заявником до заяви про видачу судового наказу не додано копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Посилання МКП «Херсонтеплоенерго» на ту обставину, що між сторонами склалися фактичні договірні відносини щодо надання послуг з централізованого опалення, не спростовує обов`язку заявника надати копію такого договору, оскільки це прямо передбачено процесуальною нормою. Крім того, у розрахунку заборгованості по о/р 0808058 абонента ОСОБА_1 зазначено про наявність укладеного між постачальником та абонентом договору від 22.11.2017 року за адресою: АДРЕСА_2 .

Статтею 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору.

Посилання заявника на ту обставину, що між ним та боржником виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки заявник надає послуги з теплопостачання, а Боржники ними користується, не спростовує обов`язку заявника надати копію договору, який є доказом, на підставі якого суд, вирішуючи питання про видачу судового наказу перевіряє ряд обставин, що мають значення для предмету розгляду, зокрема, правильність нарахування плати за отримані послуги, відповідність такого нарахування умовам договору та закону, правильність розрахунку заборгованості, тощо.

З положень ч. 3 ст. 267 ЦК України вбачається, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Застосування строку позовної давності вирішується в судовому засіданні за клопотанням сторони у справі, тому при постановлені судового наказу буде порушено право боржників щодо застосування позовної давності. Договір про збільшення позовної давності у письмовій формі з боржниками не укладався, тому із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

При вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника в порядку наказного провадження, остання буде позбавлена можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування строків позовної давності, чим можуть бути обмежені її права.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності, така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Згідно розрахунку заборгованості по о/р 0808058 абонента ОСОБА_1 , заборгованість обліковується з січня 2005 року.

Тобто заборгованість боржника виникла за межами строку позовної давності встановленої законом.

Таким чином, заявник звернувся з вимогою про стягнення заборгованості за період який перевищує межі позовної давності, встановленої законом для такої вимоги.

Отже, з урахування вищевикладеного та приймаючи до уваги, що з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, то у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Разом з тим, за приписами ч. 4 ст. 165 ЦПК України вирішити питання про видачу судового наказу або відмову у його видачі можливо лише після визначення підвідомчості та підсудності розгляду справи цим судом.

З огляду на зазначене, питання про відмову у видачі судового наказу, вирішується суддею після дотримання вимог ч.ч. 5, 9 ст. 165 ЦПК України

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 161, 163, 165, 166, 353, 354 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити міському комунальному підприємству «Херсонтеплоенерго» (, місцезнаходження: 73019, м. Херсон, вул. Острівське шосе, 1) у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з теплозабезпечення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. (ч. 2 ст. 164 ЦПК України)

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Є.М. Булах