Справа № 263/1663/21
Провадження №2/263/1189/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року

Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Шевченко О.А., при секретарі Тимошенко В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на її користь додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 81224,05 грн.

На обґрунтування зазначено, що позивачка з 10.09.2005 року знаходилась з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 14.04.2008 року шлюб було розірвано, дитина залишилась проживати з матір`ю, повністю знаходиться на її забезпеченні. Наразі ОСОБА_3 отримує вищу освіту в Маріупольському державному університеті, стипендію не отримує. Одночасно, позивачка з сином перебувають на обліку як малозабезпечена сім`я. Позивачка зазначає, що нею було здійснені необхідні для навчання та розвитку дитини витрати, а саме: додаткові заняття з української мови, додаткові підготовчі заняття з англійської мови, сплачений контракт за навчання в університеті, покупка смартфону, навушників, тощо на зальну суму 31224,05 грн. Крім цього, ОСОБА_3 має встановлені діагнози, при яких лікування потребує значних коштів, які позивачка не має змоги заробити, оскільки виховує сина. При цьому відповідач не бере участі у вихованні сина на його фінансовому утриманні. Також позивачка зазначає, що її син займається веслуванням на байдарках і каное КЗ «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа АТЛЕТИК». Усе наведене потребує значних витрат, тому передбачувані додаткові витрати на дитину складуть 50000,00 грн., а разом з підтвердженими витратами 81224,05 грн. Натомість відповідач має змогу надати фінансову допомогу, оскільки працює ФОП ОСОБА_4 , не має захворювань, має у власності земельну ділянку, автомобіль, володіє ФОП. Також він має двоповерховий будинок, декілька автомобілів, гаражі, бізнес тощо, які не підтверджені документально. Після досягнення сином повноліття, відповідач не сплачує аліменти на утримання сина. Враховуючи викладене, позивачка просила суд задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Ухвалою від 12.04.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

29.04.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. 15.03.2020 року у справі 263/15150/20 ухвалено рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у розмірі 1600,00 грн. до закінчення навчання сина. Під час судового розгляду відповідач виявив бажання сплачувати аліменти у зазначені й сумі, на що позивачка погодилась. Щодо заявлених позовних вимог, то відповідач вважає таку суму завищеною, такою, що відповідач не в змозі оплатити. Щодо наданих позивачкою документів на підтвердження реабілітації сина у санаторії-профілакторії протягом 2019-2020 років, то відповідач зазначає, що добровільно надавав додаткову фінансову допомогу у цей період, що підтверджується відповідними квитанціями. Чеки, долучені позивачкою не відповідають захворюванням, на які вона посилається. Також відповідач зазначив, що захворювання сина підпадають під програму медичних гарантій, та лікування за частиною з них надається безкоштовно. Наразі відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі, має утриманні неповнолітню дитину, яка також потребує лікування, утримує своїх батьків похилого віку, при цьому його дохід становить у середньому 5000,00 грн. щомісячно. Також відповідач зазначив, що інформація про його ФОП є неактуальною, оскільки на теперішній час його діяльність припинена, до того ж він не має власного житла. Враховуючи наведене, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

12.05.2021 року на адресу суду від позивачки надійшла відповідь на відзив, у якій вона зазначила, що всі наведені відповідачем аргументи у відзиві на позовну заяву є неправдивими та сфальсифікованими. Зазначила, що вона самостійно забезпечує сина фінансово, тоді як відповідач зареєстрований у триповерховому будинку своїх батьків, яких не можна вважати літніми. Додатково зазначила, що відповідач працює у сфері логістики, тому має змогу понести заявлені витрати. Також у відповіді на відзив зазначила, що їх син не перебував на реабілітації у м.Одесі, оскільки відповідач не надав кошти. Щодо безкоштовного лікування, про яке йдеться у відзиві, зазначила, що лише деякі послуги підпадають під зазначену програму, це не надає можливість пройти повний курс лікування за рахунок держави. Враховуючи викладене, позивачка вважає позовні вимоги обґрунтованими.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, від неї на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку.

Від адвоката Самодерженкової Т.О. надійшла заява про відкладення розгляду справи через її перебування у відрядження, однак до матеріалів справи не долучено ордера, договору про укладення правової допомоги, будь-яких документів на підтвердження її повноважень у зазначеній справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 відділу реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області.

10.09.2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_6 , відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 міського відділу реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області.

У відповідності до свідоцтва про розірвання шлюбу Жовтневого районного відділу реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 14.04.2008 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Згідно довідки про отримання (неотримання) допомоги від №2227 від 18.12.2020 року Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, ОСОБА_1 перебуває на обліку в департаменті соціального захисту населення Маріупольської міської ради як малозабезпечена сім`я.

З довідки Маріупольського державного університету від 18.12.2020 року №20.299 вбачається, що ОСОБА_3 у 2020 році вступив до Маріупольського держаного університету, навчається на 1 курсі 2020/2021 навчального року за освітнім ступенем бакалавра денної форми навчання за рахунок коштів фізичних (юридичних) осіб. Зазначене підтверджується також договором про надання платної освітньої послуги №8242055 від 14.09.2020 року, за яким замовником послуги є ОСОБА_1 , вартість навчання становить 19170,00 грн. на рік.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину. що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою. каліцтвом тощо)

Згідно п.18. постанови Пленуму Верховного суду «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказує, що до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані трати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином, законодавець пов`язує факт виникнення додаткових витрат з особливими обставинами, викликаними хворобою дитини, розвитком її здібностей тощо.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Тобто, факт понесення додаткових витрат на дитину має бути документально підтверджений.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано квитанцію до прибуткового касового ордера Маріупольського державного університету, ОСОБА_1 сплачено 225,00 грн., 450,00 грн., 450,00 грн., 450,00 грн. за українську мову з вересня по грудень 2019 року.

Відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордера Маріупольського державного університету, ОСОБА_1 сплачено 1917,00 грн. за договором №8242055 від 14.09.2020 року. Також ОСОБА_1 22.10.2020 року, 11.12.2020 року, 19.11.2020 року, 28.12.2020 року сплачено по 1917,00 грн. Маріупольському державному університету.

Крім того надано чеки, роздруковані терміналами магазинів, аптек при здійсненні купівлі-продажу товарів, які не містять даних щодо придбаного товару, що унеможливлює встановлення судом належності таких витрат для дитини. Крім того, не надано рецептів лікарів, за якими можливо було б встановити, що зазначені у чеках ліки були придбані саме для потреб дитини.

Також, надано квитки на разовий проїзд в автобусі та тролейбусі, з яких неможливо встановити дату їх використання, та ким вони придбані.

Надані позивачкою грамоти від 2015 року ніяким чином не підтверджують наявність додаткових витрат.

Оцінивши надані позивачем докази, у суду відсутні підстави відносити дані витрати до складу додаткових витрат, оскільки відсутні особливі обставини, з якими законодавець пов`язує участь батьків у додаткових витратах.

Чеки про придбання товарів не містять даних щодо придбаного товару, що унеможливлює встановлення судом належності таких витрат для дитини.

Щодо витрат, які будуть понесені позивачкою у майбутньому, суд зазначає, що позивачкою не надано розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Крім того, суд звертає увагу на те, що всі витрати, понесені на дитину позивач просить покласти на відповідача, не зазначаючи будь-яких підстав для звільнення її як матері від участі у даних витратах.

З цих підстав, суд вважає правильним у задоволенні позовних вимог відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5,12, 13,81,141, 259, 263, 274-279. 264,265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А.Шевченко