РІШЕННЯ
іменем України

Справа № 285/2508/21
провадження у справі № 2/0285/679/21
15 червня 2021 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді…………….….....Літвин О. О.,

секретаря…………………………….Касянчук І. В.,

за участю:

відповідача…………………………. ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за правилами спрощеногопозовного провадження

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про стягнення аліментів,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначала, що після фактичного припинення шлюбних відносин з відповідачем, на її утриманні перебувають їх спільні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від обов`язку утримувати та належним чином забезпечувати своїхдітей, просила стягнути з нього аліменти щомісячно на їх утримання в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку та на своє утримання до досягнення сином ОСОБА_5 трьохрічного віку у розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку.

Ухвалою суду від 24.05.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін. Відповідачем 03.06.2021 на адресу суду було направлено заяву про призначення слухання справи в порядку загального позовного провадження, яка ухвалою суду від 04.06.2021 була задоволена частково та призначено розгляд справи з повідомленням сторін в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач не прибула, в заяві до суду від 15.06.2021 просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.
Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згоден платити аліменти лише на дітей.

Заслухавши сторону, дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до наступного висновку.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України).

Способи виконання обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені ст.181 СК України, за змістом якої, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

Судом установлено, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 10.03.2021, яке набрало законної сили 13.04.2021, шлюб між сторонами розірвано. За час шлюбу у сторін народилось двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання яких визначено з матір`ю, позивачем по справі.

Домовленості про утримання спільних дітей сторони не досягли.

Держава Україна, проголошуючи такий принцип сімейного права, як державна охорона кожної дитини, реалізує його в одному із положень ст.182 СК України, якавстановлює мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Законом України «Про державний бюджет України» встановлений розмір прожиткового мінімуму (з 01.07.2021) для дітей віком до 6 років 2013 грн., для дітей віком від 6 до 18 років 2 510 грн.
Обов`язки по вихованню, догляду, розвитку дитини значно більшою мірою виконуються тим з подружжя (з колишнього подружжя), з яким дитина проживає. Незважаючи на юридично закріплений принцип гендерної рівності (ч.6 ст.7 СК України), у переважній більшості випадків догляд за дитиною здійснює її мати. Окрім того, можливості жінки для самореалізації у будь-якій сфері під час опікування малолітньою дитиною є певною мірою обмеженими. Втім, потреба в матеріальній допомозі того з подружжя, хто опікується дитиною, не є вирішальною для існування права на утримання. Відповідно до закону в даному випадку право на утримання не залежить від того, чи працює особа, та від її матеріального стану. Право на утримання виникає і тоді, якщо особа є працездатною. Закон передбачає, що чоловік зобов`язаний брати участь у забезпеченні матеріального благополуччя дружини протягом перших років після народження дитини.
Таким чином, у відповідності до ст.84 СК України позивач має право на утримання від відповідача, батька ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , до досягнення останнім віку трьох років незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, оскільки вона виховує спільних з відповідачем дітей, а тому, незважаючи на її дохід, чоловік має їй компенсувати втрату можливостей повноцінно себе реалізовувати у кар`єрному зростанні, громадському та світському житті.
Відповідач є здоровою молодою особою 36 років; має постійне місце роботи та сталий заробіток: перебуває на військовій службі за контрактом у в/ч НОМЕР_1 з 26.07.2016 по теперішній час (згідно довідки від 24.05.2021), де його сукупний дохід за шість місяців з січня по червень 2021 року становить 75 922,81 грн., що в середньому складає не менше 12 650 грн. на місяць; інших дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має;будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своїм дітям та дружині, на момент розгляду справи не існує, відтак він спроможний сплачувати аліменти.

Суд наголошує, що обов`язок по утриманню дитини, піклування про її фізичний і духовний розвиток, створення умов для отримання належної освіти, не може бути покладений виключно на одну матір.
Разом з тим, на думку суду, позовні вимоги щодо сплати аліментів на утримання дружини, дещо завищені. Аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені лише за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Позивачкою не була доведена можливість сплати відповідачем аліментів на її утримання у визначеному нею розмірі.
Відтак, виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів обох дітей; враховуючи визначений законодавством мінімальний розмір прожиткового мінімуму для дітей; наявність певних обмежень позивачки для самореалізації в період виховання найменшого сина та її потребу у фінансовій допомозі з боку відповідача, який зобов`язаний брати участь у забезпеченні благополуччя матері своєї дитини протягом перших років після народження останньої; суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на дітей в розмірі, зазначеному у позові, на утримання самої позивачки в розмірі 1/10 частки його заробітку. Це відповідатиме як інтересам дітей та їх матері, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості.
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 908 грн.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, - суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,
на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки України, яка проживає та зареєстрована в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ,
аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи стягнення з 19 травня 2021 року до повноліття сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,
на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки України, яка проживає та зареєстрована в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ,
аліменти на її утримання в розмірі 1/10 частки його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьохрічного віку до ІНФОРМАЦІЯ_7 ,

починаючи стягнення з 19 травня 2021 року.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 908 (дев`ятсот вісім) грн. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання, а в іншій частині в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну його частини, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.
Дата виготовлення повного тексту рішення 18 червня 2021 року.

Головуючий суддя О. О. Літвин