Провадження № 2-др/742/8/21
Єдиний унікальний № 742/1191/20
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Коваленко А.В., секретаря судових засідань Риндя Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом та виселення з квартири, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування квартири та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: ОСОБА_5 та Прилуцька міська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсними, -
02.06.2021 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 подав заяву про стягнення судових витрат, а саме просить стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 28 685,90 гривень.
Заява мотивована тим, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 24.05.2021 року у справі №742/1 191/20 (провадження №2/742/772/20) позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено у повному обсязі.
До закінчення судових дебатів сторона позивача заявила, що докази щодо розміру судових витрат подасть протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
В судове засідання сторони не з`явилися хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи .
Суд, перевіривши матеріали справи, що стосуються відшкодування судових витрат приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 24 травня 2021 року Прилуцьким міськрайонним судом ухвалено рішення згідно якого :
У задоволенні позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) про усунення перешкод у користуванні житлом та виселення з квартири відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про витребування квартири та за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 ) та Прилуцька міська державна нотаріальна контора(Чернігівська обл., м.Прилуки, вул.Шевченка, 107), про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсними задоволений повністю.
Визнано недійсним заповіт, складений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчений 05 вересня 2014 року приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Радченко С.В., зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 1226, на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 13 липня 2019 року державним нотаріусом Прилуцької міської державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за №1-730 на квартиру АДРЕСА_5 .
Витребувано з володіння ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_5 .
Скасувано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 28 квітня 2020 року, а саме: накладення арешту на квартиру, за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною її відчуження.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 7004,30 грн..
У відповідності до ст.139 ЦПК України в даній справі було проведено судово-психіатричну експертизу, вартість якої згідно квитанції №30413251 від 16.01.2021 становить 4902,30грн, яка також підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_4 , тобто всього на суму 2102+4902,30=7004,30грн.
Крім того, з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_1 під час розгляду справи понесла наступні судові витрати по сплаті судового збору на суму 3363,20 гривень :
Квитанція № 43 від 19.02.2020 року на суму 840,80 гривень за подачу позовної заяви до ОСОБА_4 про визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право на спадщину від 20.02.2020 року( т.1 а.с.1).
Квитанція № 44 від 19.02.2020 року на суму 420,40 гривень за подачу заяви про забезпечення позову в справі за позовною заявою про визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право на спадщину від 20.02.2020 року( т.1,а.с.41).
Квитанція № 14 від 19.04.2020 року на суму 420,40 гривень за подання заяви до про забезпечення позову в справі за позовною заявою про визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право на спадщину від 20.02.2020 року( т.1,а.с.52).
Квитанція № 76 від 16.04.2020 року на суму 420,40 гривень за подання апеляційної скарги на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду від 25.03.2020 року про передачу справи за підсудністю ( т.1,а.с.71).
Квитанція № 75 від 16.04.2020 року на суму 420,40 гривень за подання апеляційної скарги на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду від 24.02.2020 року про відмову у забезпеченні позову ( т.1,а.с.76).
Квитанція № 27997464 від 17.08.2020 року на суму 420,40 гривень за подання заяви до про забезпечення позову в справі за позовною заявою про визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право на спадщину від 20.02.2020 року( т.1,а.с.158).
Також встановлено,що ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 24.02.2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено( т.1, а.с.46)
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 21.07.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Прилуцького міськрайонного суду від 24.02.2020 року без змін.( т.1, а.с. 137-144)
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 25.03.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину недійсним передано на розгляд до Ічнянського районного суду Чернігівської області ( т.1, а.с 50) .
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 21.07.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволенно, а ухвалу Прилуцького міськрайонного суду від 25.03.2020 року скасовано та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.( т.1, а.с. 145-148).
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 18.08.2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено( т.1, а.с.193).
Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частиною 1,2 стаття 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно стаття 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до стаття 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
судово-психіатричної експертизи, вартість якої згідно квитанції №30413251 від 16.01.2021 , яка становить 4902,30грн, на загальну 7004,30грн.
Щодо стягнення судового збору сплаченого ОСОБА_1 згідно квитанція № 75 від 16.04.2020 року на суму 420,40 гривень за подання апеляційної скарги на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду від 24.02.2020 року про відмову у забезпеченні позову ( т.1,а.с.76) та Квитанції № 27997464 від 17.08.2020 року на суму 420,40 гривень за подання заяви до про забезпечення позову в справі за позовною заявою про визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право на спадщину від 20.02.2020 року ( т.1,а.с.158) , то з урахування того, що у задоволенні апеляційної скарги та у задоволенні заяви про забезпечення позову за заявами ОСОБА_1 відмовлено( т.1, а.с.193,137-144) то і дані витрати суд покладає на заявника.
Натомість , враховуючи, що ОСОБА_1 сплачено судовий збір згідно квитанції № 14 від 19.04.2020 року на суму 420,40 гривень за подання заяви про забезпечення позову в справі за позовною заявою про визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право на спадщину від 20.02.2020 року( т.1,а.с.52) та квитанції № 76 від 16.04.2020 року на суму 420,40 гривень за подання апеляційної скарги на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду від 25.03.2020 року про передачу справи за підсудністю ( т.1,а.с.71) , які були задоволені судом апеляційної інстанції та судом першої інстанції ( т.1, а.с.145-148,85) і судом при ухваленні рішення не вирішено питання про їх розподіл, то з урахуванням того, що суд ухвалюючи рішення прийшов до переконання про стягнення судових витрат з відповідача ОСОБА_4 , так як відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є добросовісними набувачами, то і дані витрати підлягають стягненню з ОСОБА_4 .
Щодо витрат понесених ОСОБА_1 зі сплати витрат на правничу допомогу.
Рішення Прилуцького міськрайонного суду, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 ухвалене 24.05.2021 року.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 до закінчення судових дебатів в справі зробив заяву про неможливість подати докази витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів та повідомив про намір скористатися таким правом на протязі п`яти днів після ухвалення рішення.

Враховуючи дату ухвалення Рішення судом, а саме 24.05.2021 року та з урахуванням вимог ст.. 141 ЦПК України щодо права подати докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду , то останнім днем подання доказів про понесені судові витрати в даній справі є , з урахуванням вихідних днів , 31.05.2021 року.

Натомість, представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 подано заяву та докази витрат на правничу допомогу 02.06.2021 року, тобто поза межами строків визначених ст..141 ЦПК України.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 пропустила строк для подання доказів понесених витрат. При цьому у своїй заяві від 28 травня 2021 року предстаник не просила поновити пропущений процесуальний строк та не вказав про поважність причин його пропуску.

У зв`язку з цим суд вважає, що в частині вирішення питання про стягнення витрат у розмірі 20 000 грн заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 необхідно залишити без розгляду. Дані докази були надані поза межами строку, встановленого ст..141 ЦПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року( Справа № 755/9215/15-ц, Провадження № 14-382цс19).

Керуючись статтями 133, 137, 141, 270, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі № 742/1191/20 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , 840 ( вісімсот сорок) гривень 80 копійок в рахунок відшкодування витрат на понесених зі сплати судового збору.

У частині вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Коваленко А.В.