ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року

м.Суми

Справа №591/5381/20

Номер провадження 22-ц/816/871/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Комунальне некомерційне підприємство «Центральна міська клінічна лікарня» Сумської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 31 березня 2021 року в складі судді Клименко А.Я., ухваленого в м. Суми, повний текст якого складено 11 квітня 2021 року, -

в с т а н о в и в :

03 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська клінічна лікарня» Сумської міської ради (далі Клінічна лікарня) про визнання недійсним запису у розділі "Причина непрацездатності:" "невиробничі травми - 5" листка непрацездатності серії АДШ №568374, виданого 18 червня 2020 року ОСОБА_1 . Клінічною лікарнею. Крім того, заявник просив зобов`язати відповідача зробити запис у листку непрацездатності у розділі "Причина непрацездатності:" "нещасний випадок на виробництві та його наслідки - 4" шляхом виправлення існуючого запису в листку непрацездатності серії НОМЕР_1 , виданого 18 червня 2020 року ОСОБА_1 або видати замість вказаного листка непрацездатності новий листок непрацездатності на ім`я заявника, вік 43 роки, місце роботи Товариство з обмеженою відповідальністю "Метал-Прогрес С", м. Суми, вул. Веретенівська, 19; "діагноз первинний - закритий перелом нижньої третини великогомілкової кістки"; "діагноз заключний - закритий перелом нижньої третини великогомілкової кістки":"Причина непрацездатності:" "нещасний випадок на виробництві та його наслідки - 4"; режим - стаціонарний; звільнення від роботи - з 23.01.2020 року до четвертого лютого.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 23 січня 2020 року о 08 годині він приступив до виконання своїх обов`язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал-Прогрес С". Після закінчення підготовки договору щодо здійснення фінансово-господарських операцій, передав його бухгалтеру для реєстрації у журналі вихідної кореспонденції, після чого взяв договір і приблизно о 09 годині ранку з метою направлення документу стороні договору, використовуючи власний автотранспорт, вирушив за адресою: АДРЕСА_1 до відділення № 7 експрес-поштових відправлень "Нова Пошта". Проте, прямуючи до відділення пошти, заявник впав, оскільки була ожеледиця. У Клінічній лікарні йому повідомили про перелом нижньої лівої великогомілкової кістки та верхньої малогомілкової кістки зі зміщенням. Наступного дня, 24 січня 2020 року, йому було зроблено операцію (відкрите вправлення перелома, металоостеосинтез накістковою пластиною), а 04 лютого 2020 року в непрацездатному стані він був виписаний з лікарні. Вважає, що 23 січня 2020 року стався нещасний випадок на виробництві, і звернувшись 18 червня 2020 року до відповідача, з проханням надати листок непрацездатності, того ж дня йому було надано листок непрацездатності серії АДШ №568374, проте в розділі "причина непрацездатності" помилково зазначено, що причиною непрацездатності є невиробничі травми - 5. Позивач вважає такий запис безпідставним та помилковим, бо він не ґрунтується на дійсних обставинах справи і не є таким, що зроблений зі слів хворого.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 31 березня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що матеріали справи містять докази, які підтверджують факт виконання позивачем 23 січня 2020 року виробничого завдання, що свідчить про отримання травми у робочий час. Поза увагою суду залишилась обставина того, що лікар на власний розсуд зробив висновок, що травма є невиробничою.

У відзиві на апеляційну скаргу Клінічна лікарня просить відмовити у задоволенні скарги, а рішення суду залишити без змін. При цьому зазначається, що позивач не надав суду акт Н-1 про розслідування нещасного випадку, тобто не провів розслідування нещасного випадку ту встановленому законом порядку. 23 січня 2020 року лікарю ОСОБА_2 позивач особисто повідомив, що травма є побутовою. До того ж, перебуваючи на лікуванні з 23 січня по 04 лютого 2020 року позивач не наполягав на кваліфікації отриманої ним травми як виробничої, після закінчення лікування не звертався за видачею йому листка непрацездатності.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 зазначив, що саме листок непрацездатності є підставою для проведення розслідування нещасного випадку та складення відповідного акту Н-1. До того ж, відповідною комісією не закінчено розслідування нещасного випадку, про що заявник повідомляв суду першої інстанції. Звертає увагу суду, що встановлений на території країни карантин став перепоною для звернення заявника за листком непрацездатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 працює на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал-Прогрес С» (а.с. 10-21).

23 січня 2020 року о 08 год. 00 хв. ОСОБА_1 приступив до роботи. Згідно з планом роботи позивач закінчив підготовку договору щодо здійснення фінансово-господарських операцій підприємством, потім надав вказаний документ бухгалтеру для реєстрації у журналі вихідної кореспонденції, після чого о 09 год. 00 хв. з метою відправки поштою договору на власному автомобілі заявник вирушив до відділення пошти за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 22-24).

Прямуючи до відділення пошти, заявник впав, оскільки на тротуарі була ожеледиця (а.с.25).

23 січня 2020 року карета швидкої допомоги доставила ОСОБА_1 до Клінічної лікарні (а.с. 28).

Із заявами та повідомленнями з приводу травмування та отримання тілесних ушкоджень 23 січня 2020 року ОСОБА_1 до органів поліції не звертався (а.с. 29).

У лікарні позивачу після прибуття зробили рентген-знімок, лікар повідомив заявника, що у нього перелом нижньої лівої великогомілкової кістки та верхньої малогомілкової кістки зі зміщенням.

24 січня 2020 року позивачу зроблено операцію, 04 лютого 2020 року в непрацездатному стані він був виписаний з лікарні.

18 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Клінічної лікарні з проханням надати йому листок непрацездатності і того ж дня йому було надано листок непрацездатності серії АДШ №568374, у якому в розділі "причина непрацездатності" зазначено, що «причиною непрацездатності є невиробничі травми 5».

Також судом встановлено, що зі слів хворого отримана ним травма є побутовою, впродовж перебуванні на лікуванні ОСОБА_1 не наполягав на кваліфікації отриманої травми, як виробничої (нещасний випадок на виробництві та його наслідки), а після закінчення лікування позивач не потребував листка непрацездатності та не наполягав на його видачі, про що є відмітка в медичній карті стаціонарного хворого №769 п.25 (витяг з медичної карти стаціонарного хворого Додаток №3).

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що він працює лікарем ортопедом Клінічної лікарні, ОСОБА_1 поступив до лікарні по швидкій, його запитували про випадок який стався і аби він повідомив про нещасний випадок на виробництві, то з його згоди брали б аналізи крові та сечі на вміст алкоголю і повідомили б органи поліції екстрено про такий випадок. Також в журналі реєстрації нещасних випадків невиробничого характеру приймального відділення та журналі обліку прийому хворих у стаціонар та відмов у госпіталізації не зафіксовано, що травма отримана на виробництві, а зафіксовано, що травма невиробнича. Під час лікування в медичній карті хворого також зафіксовано, що ОСОБА_1 листка непрацездатності не потребує, що засвідчено його особистим підписом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для внесення виправлень до листка непрацездатності та зміни характеру травми з побутової на виробничу, оскільки на підставі анамнестичних даних зі слів позивача, які не були змінені чи доповнені як при первинному огляді так і під час всього періоду лікування, лікар належним чином кваліфікував травму ОСОБА_1 при поступленні, як «невиробнича травма», тобто судом не встановлено порушень вимог Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності.

Крім того, суд вказав, що розслідування нещасних випадків проводиться у встановленому Законом порядку, згідно Постанови КМУ від 17.04.2019 року №337 «Про затвердження порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві». В разі надання акту Н-1 «Акт розслідування (спеціальною розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася)» на підставі висновків комісії (п.7) проводиться внесення відповідних виправлень в листок непрацездатності, щодо характеру травми. Проте, відповідний акт ОСОБА_1 до медичного закладу не надав, оскільки він відсутній.

Суд звернув увагу, що позивач посилається на допущені у листку непрацездатності помилку, однак запис у цьому документі вчиняється відповідно до вже встановлених обставин, який фактично був здійснений на підставі наявної медичної документації, анамнезу та погоджений позивачем в медичній карті стаціонарного хворого власним підписом.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, позивачем не доведено що відповідач порушив його права внесенням до листка непрацездатності помилкових записів. На спростування позовних вимог відповідачем доведено, що позивач особисто надав лікарю дані анамнезу, які стали підставою для зазначення отриманої заявником травми як побутової.

Суд не встановив порушення відповідачем при оформленні листка непрацездатності серії АДШ № 568374 від 18 червня 2020 року вимог Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, спільно затвердженої МОЗ України, Міністерством праці та соціальної політики України, Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 532/274/136-ос/1406 від 03 листопада 2004 року.

Також позивачем не доведено порушення відповідачем вимог Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 189 від 09 квітня 2008 року.

У встановленому законом порядку позивач, як керівник Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал-Прогрес С" не проводив розслідування нещасного випадку, Акт Н-1 (Акт розслідування (спеціальною розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася)) не складався.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом фактичними обставинами справи та наведеними нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Ухвалюючи рішення у даній справі, місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну правову оцінку, дійшовши правильного висновку про відмову у задоволенні заяви.

Підстав для скасування даного рішення за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 31 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина