головуючий у суді І інстанції Лужецька О.Р.
провадження № 22-ц/824/2264/2021
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати

з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.,

суддів Слюсар Т.А., Сержанюк А.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги Громадського об`єднання Товариство індивідуальних забудовників «Десенка» та ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 червня 2020 року

у справі за позовом Громадського об`єднання Товариство індивідуальних забудовників «Десенка» до ОСОБА_1 про стягнення грошових сум, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року Громадського об`єднання Товариство індивідуальних забудовників «Десенка» (далі - ГО ТІЗ «Десенка») звернулось до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з відповідача 104 500 грн боргу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є членом ГО ТІЗ «Десенка». Відповідно до заяви про вступ у ГО ТІЗ «Десенка» ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання виконувати рішення Загальних зборів членів Товариства з усіх питань сплати вступних, членських внесків необхідних для реалізації завдань Товариства. Свої грошові зобов`язання відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за період з 2012 по 2017 роки у розмірі 104 500 грн.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 18 червня 2020 року задоволено частково позов ГО ТІЗ «Десенка».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ГО ТІЗ «Десенка» заборгованість у розмірі 11 500 грн. В іншій частині вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції обґрунтував свої висновки тим, що позивачем пропущено трирічний строк на звернення до суду з цим позовом в частині вимог про стягнення заборгованості за період з 2012 по 2016 роки.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ГО ТІЗ «Десенка» подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 червня 2020 року, в частині відмови у задоволенні стягнення з відповідача 93 000 грн та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги і стягнути 93 000 грн з ОСОБА_1 на користь позивача.

Апеляційна скарга ГО ТІЗ «Десенка» мотивована тим, що оскаржуване рішення в частині не задоволених позовних вимог незаконне і необґрунтоване з огляду на таке.

Суд першої інстанції неправильно встановив обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного застосування норм матеріального права. Висновок суду першої інстанції, що пропущення позивачем строку позовної давності є помилковим, оскільки судом не враховано положення частини 5 статті 261 та частини 2 статті 530 ЦК України. Оскільки відповідач не виконував рішень зборів Товариства про сплату визначених сум внесків в добровільному порядку, неодноразово на зборах були попередження боржників про необхідність їх сплати. Таке ж попередження персонально було наслано відповідачу 14 грудня 2017 року та 20 травня 2019 року. Таким чином, позивач застосував положення частини 2 статті 530 ЦК України, але відповідач у встановлений законом семиденний строк свого зобов`язання не виконав.

Саме тоді, відповідно до положень частини 5 статті 261 та частини 2 статті 530 ЦК України, у позивача виникло право пред`явити позов і розпочався перебіг позовної давності. Оскільки право звернення до суду з вимогами про стягнення суми боргу виникла у 2017 році, то звернення до суду у жовтні 2019 року було в межах позовної давності.

ОСОБА_1 не припиняв свого членства у ГО ТІЗ «Десенка», а навпаки, уже будучи членом Товариства з 2004 року, повторно заявою від 16 січня 2007 року підтвердив зобов`язання виконання вимог Статуту товариства та сплати грошових внесків. Крім того, будучи членом Товариства і маючи у власності одну земельну ділянку ОСОБА_1 додатково придбав ще 2 земельні ділянки у цьому Товаристві, чим збільшив свій статутний вплив та фінансову відповідальність, як члена Товариства.

Ухиляння ОСОБА_1 від виконання статутних обов`язків сплати членських внесків, які визначені на виконання загальних робіт, перекладає на інших членів Товариства сплату додаткових грошових внесків і є порушенням Статуту товариства.

Відповідач ОСОБА_1 також подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 червня 2020 року у частині стягнення з нього на користь ГО ТІЗ «Десенка» заборгованості у розмірі 11 500 грн та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог не ґрунтується на законі, наданих доказах та є несправедливим.

Зазначає, що до 2012 року добросовісно виконував обов`язки члена Товариства: вносив цільові внески на будівництво дороги, паркану, воріт, каналізації, та на інші потреби та членські внески, необхідні на діяльність Товариства та інше. Також зазначає, що через належну йому земельну ділянку проходить лінія електро смуги високої напруги. Два рази ОСОБА_1 вносив внески на виконання робіт, на її демонтаж та перенесення. Проте, Товариство гроші брало, зобов`язувалось здійснити монтаж та перенесення, але ніяких дій не робило. Оскільки Товариство Статутні зобов`язання не виконувало, чим чинить перешкоди відповідачу в освоєнні його земельної ділянки. У 2012 році ОСОБА_1 заявив про припинення членства у Товаристві і внесення відповідних внесків у Товариство до виконання Товариством своїх Статутних зобов`язань, і усунення перепон у освоєнні земельної ділянки. ОСОБА_1 зазначає, що попереджень про сплату визначених цільових внесків від 20 липня 2015 року, 14 грудня 2017 року, 20 травня 2019 року не отримував.

Учасники справи, належним чином повідомлені про розгляд справи в апеляційній інстанції, не скористались своїм процесуальним правом на подання відзивів на апеляційні скарги, заперечень щодо змісту та вимог апеляційних скарг до суду апеляційної інстанції не направили.

За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є членом ГО ТІЗ «Десенка», що підтверджується заявою від 16 січня 2007 року.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером 8 000 000 000:62:482:0017, що розташована по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням будівництво, експлуатація та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується Державним атом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ 006907 від 10 лютого 2009 року.

Згідно з положень статуту основною метою діяльності Товариства є здійснення та захист прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних та інших інтересів членів Товариства, як індивідуальних забудовників.

Основним завданням Товариства є сприяння у будівництві житлових будинків та господарських споруд для кожного члена Товариства на відведеній земельній ділянці.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з витягу з протоколу № 1 загальних зборів членів ГО ТІЗ «Десенка» від 26 березня 2012 року визначено суму грошових внесків членами ГО ТІЗ «Десенка» на 2012 рік у сумі 45 000 грн.

Згідно з витягу з протоколу № 1 загальних зборів членів ГО ТІЗ «Десенка» від 19 листопада 2013 року пріоритетним для правління ГО ТІЗ «Десенка» у 2013-2014 роках визначено забезпечення містечка електроенергією і на вирішення цього питання кожному члену товариства сплатити внески у сумі 45 000 грн.

Згідно з витягу з протоколу № 3 загальних зборів членів ГО ТІЗ «Десенка» від 23 квітня 2015 року визначено суму грошових внесків членами ГО ТІЗ «Десенка» на 2015 рік у сумі 3 000 грн.

Згідно з витягу з Рішення загальних зборів членів ГО ТІЗ «Десенка» від 14 березня 2016 визначено суму грошових внесків членами ГО ТІЗ «Десенка» на 2016 рік у сумі 4 000 грн.

Згідно з витягу з Рішення загальних зборів членів ГО ТІЗ «Десенка» від 17 травня 2017 року визначено суму грошових внесків членами ГО ТІЗ «Десенка» на 2017 рік у сумі 7 500 грн.

Звертаючись з позовом про стягнення заборгованості, позивач зазначав, що 02 липня 2015 року, 14 грудня 2017 року, 20 травня 2019 року на загальних зборах членів ГО ТІЗ «Десенка» відповідач ОСОБА_1 попереджався про необхідність сплати визначених цільових внесків, проте відповідач свої зобов`язання не виконав, внески не сплатив, внаслідок чого має заборгованість за період з 2012 по 2017 роки у розмірі 104 500 грн., з яких: за 2012 рік - 45 000 грн., 2013-2014 роки - 45 000 грн., 2015 рік - 3 000 грн., 2016 рік - 4 000 грн., 2017 рік -7 500 грн.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до пункту 3.4 Статуту передбачено, що члени Товариства зобов`язані виконувати рішення Загальних зборів членів Товариства з усіх питань сплати вступних, членських внесків необхідних виконувати рішення Загальних зборів членів Товариства з усіх питань сплати вступних, членських внесків необхідних для реалізації завдань Товариства.

Для реалізації своїх статутних зобов`язань щодо сприяння членам Товариства в освоєнні належних ним земельних ділянок та створення інфраструктури на території Товариства на Загальних зборах приймаються відповідні рішення про сплату членами Товариства цільових внесків, в тому числі і на оплату робіт.

Відповідно до статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що між сторонами у справі виникли грошові зобов`язання щодо сплати вступних, членських внесків.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Разом з тим, дослідивши положення Статуту ГО ТІЗ «Десенка», колегія апеляційного суду встановила, що його умовами не визначено строк як сплати вступних, членських внесків так і строк виконання рішення Загальних зборів членів Товариства щодо їх сплати.

Отже, колегія апеляційного суду вважає, що строк виконання зобов`язання членом Товариства по сплаті вступних, членських внесків необхідних для реалізації завдань Товариства, - Статутом Товариства не визначений.

Разом з тим, дослідивши надані позивачем Рішення загальних зборів членів ГО ТІЗ «Десенка», колегія апеляційного суду встановила, що у них визначений конкретний термін виконання обов`язку члена Товариства щодо сплати внесків у кожному році.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач вказані рішення з підстав неповідомлення його про скликання загальних зборів не оспорював, тому відповідно до пункту 34 Статуту Товариства у відповідача є обов`язок виковувати рішення загальних зборів Товариства.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх грошових зобов`язань, які випливають із його членства в Товаристві та рішень Товариства, а тому позивач має право вимагати його виконання у визначеному ним розмірі в судовому порядку, з урахуванням строку позовної давності, є правильним.

Відповідно до положень статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 4 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегією апеляційного суду не встановлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 369, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Громадської організації Товариства індивідуальних забудовників «Десенка» та Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку крім випадків, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді А.С. Сержанюк

Т.А. Слюсар