Справа №489/7417/20
Провадження №2/489/2954/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору міни нерухомого майна дійсним

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договору міни від 02.04.1999, укладеного у Алтушинській філії Севастопольської біржі нерухомості під реєстраційним № 46/Н, відповідно до якого у власність ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 перейшли 54/100 частини житлового будинку з надвірними господарськими спорудами та будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого в ММБТІ 26.04.1999 за реєстраційним № 11481, між ОСОБА_2 , з одного боку, та ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , з іншого боку. На теперішній час позивач не має можливості розпорядитись своїми правами як власник майна, оскільки даний договір не було посвідчений нотаріально.

Ухвалою суду від 16.11.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Квартира АДРЕСА_2 належала ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 в рівних частках на праві загальної власності на підставі Свідоцтва про право на житло від 01.09.1994 за № НОМЕР_1 , зареєстрованого в МБТІ м. Алушти 31.09.1994.

54/100 частки житлового будинку з надвірними господарськими спорудами та будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 належали ОСОБА_2 на підставі приватної власності на підставі Договору дарування від 30.08.1999.

02 квітня 1999 року між ОСОБА_7 , який діяв на підставі доручення від імені ОСОБА_5 , з одного боку, та ОСОБА_8 , яка діє на підставі договору доручення від імені ОСОБА_2 , з іншого боку, на Алуштінській філії Севастопольській біржі нерухомості, укладено договір міни, відповідно до якого ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 в рівних частках отримали у власність 54/100 частки житлового будинку з надвірними господарськими спорудами та будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 отримала квартиру АДРЕСА_2 . Зазначений договір було зареєстровано в Миколаївському бюро технічної інвентаризації 26.04.1999 в реєстровій книзі № 46/Н за реєстровим № 11481.

Договір міни нерухомого майна підписаний представниками сторін та сторонами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 власноручно. На теперішній час ніхто із сторін ніяких вимог, щодо порушення їх прав, не заявив, ніякого спору, з цих питань, у сторін не виникло.

На час укладання договору міни нерухомого майна, сторони цього договору ухилились від його нотаріального посвідчення, а на теперішній час, визнання такого договору дійсним можливе лише у судовому порядку.

Позивач вказує на те, що після укладання договору міни нерухомого майна, сторонами були виконані всі умови договору.

Відповідно до довідки з комунального підприємства "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 24.11.2021 за вих. № 3283, станом на 28.12.2012, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_5 54/400 часток; ОСОБА_3 54/400 часток; ОСОБА_1 54/400 часток; ОСОБА_6 54/400 часток на підставі договору міни від 02.04.1999 № 46/Н, укладеного на Алуштинський філіал Севастопольської біржі нерухомості, зареєстровано БТІ 26.04.1999; ОСОБА_9 46/100 часток на підставі договору купівлі продажу від 14.11.1986, зареєстрованого БТІ 20.11.1986.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 17.12.2021, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано.

ОСОБА_5 зареєструвала шлюб 11 вересня 2009 року та змінила прізвище на « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , вбачається, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відразу після укладання договору міни нерухомого майна між сторонами ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 було зареєстровано право власності в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації, який на час виникнення спірних правовідносин мав повноваження реєстраційного органу.

Згідно із п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

За змістом ст. ст. 57, 58 Конституції України, ст. 5 Цивільного кодексу України, до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Положеннями п. 4 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, що набрав чинності з 01 січня 2004 року, визначено, що цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у квітні 1999 року, для їх врегулювання слід застосовувати норми ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 241 ЦК УРСР встановлено, що за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує.

За статтею 242 цього Кодексу, до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін.

У відповідності з ст. 224 ЦК УРСР, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 225 ЦК УРСР, право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові.

За змістом ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.

При цьому, вказана норма може застосовуватись лише за наявності таких необхідних умов: одна зі сторін має повністю або частково виконати угоду; інша сторона має ухилятись від нотаріального оформлення угоди; має існувати вимога сторони, яка виконала свої обов`язки. Відсутність хоча б однієї з цих умов унеможливлює визнання договору купівлі-продажу житла з недотриманням нотаріальної форми дійсним.

Разом з тим, згідно із ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Позивач, на теперішній час, не має можливості реалізувати свої права, як співвласник майна, оскільки договір міни нерухомого майна не було посвідчено нотаріально.

Беручи до уваги те, що позивач не має можливості усунути порушення своїх прав в позасудовому порядку, позов про визнання договору міни нерухомого майна дійсним підлягає задоволенню.

Вимог щодо розподілу судових витрат позивачем не заявлялось, а тому витрати пов`язані з судовим розглядом цивільної справи, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору міни нерухомого майна дійсним задовольнити.

Визнати дійсним договір міни від 02 квітня 1999 року, укладеного у Алтушинській філії Севастопольської біржі нерухомості під реєстраційним № 46/Н, відповідно до якого у власність ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 перейшли 54/100 частини житлового будинку з надвірними господарськими спорудами та будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого в ММБТІ 26.04.1999 за реєстраційним № 11481, між ОСОБА_2 , з одного боку, та ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , з іншого боку.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа: ОСОБА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «17» грудня 2021 року.