Справа №2-1148/09
провадження №6/216/15/21
УХВАЛА

іменем України

05 лютого 2021 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді Кузнецова Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Кузь А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду в м. Кривому Розі заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

Боржник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила визнати виконавчий лист №2-1148/2009 від 10.03.2010, виданий Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області таким, що не підлягає виконанню.

Заяву обґрунтовує тим, що 01 грудня 2009 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу було ухвалено рішення у справі №2- 1148/2009 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю « Виробничо-комерційна фірма «Форпост» на користь стягувана - ПАТ «Державний експортно-імпортний банк», заборгованості за кредитом у сумі 2 482 005 гривень 44 копійки, стягнення суми держмита - 1700 гривень та витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн. 00коп. Рішення суду набрало чинності 26 лютого 2010 року. На виконання рішення суду 10 березня 2010 року було видано виконавчий лист, який вперше пред`явлено стягувачем до виконання 26 вересня 2011 року.

Зазначені обставини підтверджуються копіями виконавчого листа та постанови про відкриття виконавчого провадження № 28989573 від 29.09.2011 року. Вказане виконавче провадження було завершено у 2012 році, а виконавчий лист повернуто стягувачу.

Повторно виконавчий лист було пред`явлено стягувачем до виконання 10 червня 2016 року. Зазначені обставини підтверджуються постановою про відкриття виконавчого провадження № 51401903 від 10.06.2016 року виданою державним виконавцем Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Калібердою Ю.Ю.

Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції станом на вересень 2009 року) виконавчий лист може бути пред`явлений до виконання протягом трьох років.

Як вбачається із постанови про відкриття виконавчого провадження № 51401903 від 10.06.2016 року, у 2016 році стягувач ПАТ «Державний експортно-імпортний банк», повторно подав виконавчий лист до виконання, тобто зі спливом чотирьох років з часу повернення йому виконавчого документа.

Інших виконавчих проваджень за зазначеним виконавчим листом не відкривалось, відомості про них в автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутні.

З 2016 року стягувач не звертався до суду із заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строком пред`явлення до виконання для виконавчого листа у справі №2- 1148/2009 був строк в три роки з дня його видачі, та три роки з дня повернення виконавчого листа стягувану у 2012 році, тобто строк повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув у 2015 році.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувана або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, а відповідно до ч. 2 вказаної статті суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Такою іншою причиною визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню заявник вважає пропуск стягувачем строку повторного його пред`явлення до виконання, тому й звернувся до суду з даною заявою.

Представник стягувача АТ «Державний експортно-імпортний банк» та представник заінтересованої особи - Центрально-Міського відділу ДВС у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) до суду не з`явились, причини неявки не повідомили.

Боржник ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, вимоги заяви підтримує та наполягає на її задоволенні.

Дослідивши матеріали заяви, а також матеріали цивільної справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

При цьому відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №910/9026/13 від 12.10.2018, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому, перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (п. 40 рішення від 19.03.97 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Згідно зі ст. 1 закону «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

З огляду на зазначене, питання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є перешкодою для завершення виконавчого провадження.

Виконавчий лист у даній справі виданий на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, відтак будь - якої помилки при видачі виконавчого листа не встановлено.

Боржник ОСОБА_1 у заяві не посилається на помилковість видачі виконавчого листа, у зв`язку з чим його слід визнати таким, що не підлягає примусовому виконанні, а вказує на пропуск стягувачем строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та фактично вказує на порушення державним виконавцем норм Закону України «Про виконавче провадження», що, з врахуванням вище викладеного, не може бути предметом розгляду на цій стадії.

Необхідним для позитивного вирішення питання щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є порушення прав боржника видачею виконавчого листа чи його виконанням.

У даній справі судом не встановлено будь - яких порушень прав та інтересів боржника.

Виконавчий документ видано у той період, коли рішення набрало законної сили. Подальші питання щодо здійснення стягнення за даним виконавчим листом вирішуються у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Боржник ОСОБА_1 і не заперечує, що рішення суду не виконане.

Посилання заявника на неправомірність постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 10.06.2016 та інших дій виконавця не має правового значення для вирішення питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки всі ці питання вирішуються у іншому порядку, а саме у порядку оскарження дій чи бездіяльності державного або приватного виконавця (ст. 447 ЦПК України).

Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є «обов`язковість рішень суду».

Отже, у найвищому за юридичною силою законі закріплено конституційний принцип обов`язковості рішень судів, за ознакою територіальності на всій території нашої держави.

Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 13, 260, 261, 353, 432 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р.О.Кузнецов