Справа № 583/1702/21
23 червня 2021 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді Яценко Н.Г.,
за участю секретаря судового засідання Артеменко О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №8 в місті Охтирка Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,
28.04.2021 позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів платника аліментів, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до досягнення малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною 3 років. Вимоги мотивує тим, що з 07.09.2019 вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 . Позивачка зазначає, що їх сімейне життя з відповідачем не склалося, фактично вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. На даний час малолітній син проживає з позивачкою, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, повністю перебуває на її утриманні. Позивачка вказує на те, що ОСОБА_2 є фізично здоровим, отримує стабільний дохід за місцем роботи, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини у визначеному розмірі.
06.05.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву в строк не пізніше 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.
Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до ст. 128 ЦПК України, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, правом на подання відзиву не скористався, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вжив усіх необхідних заходів, передбачених ст. 128, ст. 130 ЦПК України для повідомлення відповідача про розгляд його справи. У зв`язку з цим суд вважає, що про розгляд даної цивільної справи відповідач повідомлений в установленому законом порядку.
Приймаючи до уваги згоду сторони позивачки, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку.
Встановлено, що 07.09.2019 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб, зареєстрований Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 189, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 07.09.2019. (а.с. 5)
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 29.09.2020 Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 6).
В довідці від 24.04.2021 № 20, за підписом квартального уповноваженого квартального комітету «Перша сотня» Січкаренко Т.П., ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із синами ОСОБА_5 , 2013 року народження, та ОСОБА_3 , 2020 року народження. (а.с. 7)
Відповідно до довідки від 14.04.2021 № 367 ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Охтирської міської ради та їй відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» з 01.09.2020 до 01.10.2023 призначено допомогу при народженні на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 860 грн на місяць. (а.с. 10)
Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Згідно вимог ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.
З аналізу наведених правових норм вбачається, що підставами для виникнення права у дружини на утримання від чоловіка є проживання з нею дитини віком до трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови наявності у відповідача можливості надавати дружині матеріальну допомогу.
Положеннями ч. 2 ст. 184 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.
В п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка посилається на те, що вона на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягненнянею трирічного віку та отримує дохід у вигляді соціальної допомоги, а її чоловік ОСОБА_2 , який є батьком її малолітнього сина ОСОБА_6 , не надає матеріальної допомоги на її утримання.
Таким чином, між сторонами виник спір стосовно надання відповідачем утримання позивачці як дружині, яка доглядає дитину до трьох років.
З матеріалів справи вбачається, що малолітній син сторін проживає з позивачкою, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трирічного віку, у зв`язку з чим обмежена у можливості самостійно працювати, а тому відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на її утримання до вказаного періоду.
Вирішуючи питання про розмір аліментів, які має сплачувати відповідач на користь позивачки на її утримання до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з того, що ОСОБА_2 є молодою особою працездатного віку, якій не протипоказана праця, інших неповнолітніх дітей або непрацездатних дружини або батьків на утриманні не має, а тому може сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, що не перевищує розміру прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про прожитковий мінімум» для відповідної соціальної групи працездатних осіб.
Доказів про неможливість надання матеріальної допомоги на утримання дружини у визначеному розмірі, у зв`язку з відсутністю у відповідача заробітку через наявність об`єктивних, поважних причин, суду не надано.
Відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права.
За приписами ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
В ч. 2 ст. 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, з урахуванням передбаченого законодавством права дружини на утримання,суд дійшов висновку про наявінсть підстав для задоволення позовних вимог, що відповідатимебалансу інтересів обох сторін.
Щодо вимог про стягнення судових витрат суд зазначає наступне.
Встановлено, що позивачкою понесені витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги в розмірі 2000 грн., що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 19.04.2021, квитанцією прибуткового касового ордера № 26/04 від 26.04.2021 на суму 2000,00 грн., актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за договором про надання правничої допомоги (детальний опис) від 26.04.2021. (а.с. 11-14)
Згідно ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що докази про витрати на правову допомогу позивачкою разом з позовною заявою 28.04.2021.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої - третьої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявностіь підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Саме таких висновків щодо застосування відповідних норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Як убачається з матеріалів справи, відповідачу направлялися докази понесених позивачкою ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.
Проте, відповідачем клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу до суду подано не було.
Отже, за встановлених обставин справи та вимог закону, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача у заявленому позивачкою розмірі.
Таким чином, суд виходить з положень ст.141 ЦПК України, та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
За положеннями п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Стягувати із ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів платника аліментів на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з 28.04.2021.
Розмір аліментів, визначений судом, щорічно підлягає індексації відповідно до закону.
Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко