Справа № 311/3652/20
Провадження № 2/311/215/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2021 року місто Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Задорожка Д.А.

за участі секретаря судового засідання Осінцевої Л.А.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Гусельникова М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Василівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, який мотивовано наступним.

05.02.2005 між сторонами було укладено шлюб, від якого вони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На теперішній час сторони спільно не проживають, фактичні шлюбні відносини припинені. Сторони домовилися про те, що спільні діти будуть проживати з позивачкою.

Після припинення шлюбних відносин відповідач не виконує належним чином свої обов`язки з утримання дітей, матеріальної допомоги не надає, а весь тягар виховання та утримання покладено виключно на позивача.

Відповідач є фізичною особою-підприємцем. Відповідно до відомостей з його електронних декларацій за 2017-2019 роки, ОСОБА_2 , який був обраний депутатом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, задекларовано доходи в розмірі 997 380 грн., 960 000 грн. та 958 650 грн. відповідно.

Відповідно до усталеної судової практики розмір аліментів на утримання двох дітей зазвичай складає 1/3 частину від всіх доходів. Виходячи з задекларованих доходів відповідача за 2019 рік, 1/3 частина від вказаної суми складає 319 550 грн., а щомісячний розмір 1/3 частини від доходів відповідача складає 26 629 грн.

Крім цього, у власності відповідача є рухоме та нерухоме майно, від якого від систематично отримує стабільний дохід.

З огляду на те, що відповідач перебуває на спрощеній системі оподаткування та декларує доходи один раз на рік, стягнення аліментів в частці від доходів є недоцільним і лише ускладнить подальший розрахунок їх розміру.

Виходячи з вказаних обставин та задекларованих відповідачем доходів, позивач просить стягнути аліменти на утримання обох дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 26 000 грн. щомісячно.

Крім того, позивачка просить стягнути на свою користь витрати на правову допомогу адвоката (а.с. 1-3).

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що частково згоден з позовом та вважав можливим стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 4 790 грн.

Свої заперечення обґрунтував наступним.

ОСОБА_2 вказав, що ним оплачуються витрати на розваги та навчання дітей. Він забезпечив позивачку транспортним засобом та будинком для проживання. При поділі майна вони з позивачкою дійшли згоди щодо фінансування розвитку дітей. Зокрема, у шлюбному договорі від 07.07.2020, сторонами визначено, що ОСОБА_2 надає ОСОБА_1 утримання протягом 10 років після підписання договору у розмірі 20 000 грн. на місяць. Сума аліментів, які просить стягнути позивачка, є необґрунтовано завищеною. Крім того, ним витрачалися кошти на лікування у зв`язку з отриманим ушкодженням. З огляду на викладене, відповідач вважав достатнім та можливим стягнення з нього аліментів в розмірі встановленого законодавством прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку - 2 395 грн. (на кожного із синів) (а.с. 73-77).

Позивачкою надано відповідь на відзив, зміст якого зводиться до наступного.

Відповідач має у приватній власності 4 автомобілі, мотоцикл, причіп та 17 об`єктів нерухомого майна (будинок, магазин, майстерні, склади, гараж, земельні ділянки, меблевий салон, комплекси будівель тощо), що підлягає врахуванню при вирішення спору.

Два склади у місті Дніпрорудне Василівського району придбані відповідачем в 2020 році, що спростовує доводи останнього про відсутність у нього коштів для сплати заявленого позивачем розміру аліментів.

Шлюбний договір між сторонами укладено для врегулювання питання поділу спільного майна подружжя та на вирішення аліментних правовідносин не впливає (а.с. 107-108).

Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, які, в цілому, є аналогічними доводам, викладеним у відзиві на позовну заяву (а.с. 121-124).

В судовому засіданні позивачка підтримала позов з підстав, викладених в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача просив позов задовольнити частково за підставами, викладеними у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною першою статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч..1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб, від якого вони мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7,8). Діти проживають разом з позивачкою, ОСОБА_1 , якою здійснюється їх утримання (а.с. 9,10,11), що не оспорювалося відповідачем.

Відповідач ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем (а.с. 91, 92).

Відповідно до відомостей з електронних декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017-2019 роки, ОСОБА_2 , який був обраний депутатом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, задекларовано доходи в розмірі 997 380 грн., 960 000 грн. та 958 650 грн. відповідно (а.с. 14-19, 23-30, 35-42).

Згідно податкової декларації платника єдиного податку за 2020 рік, ОСОБА_2 задекларовано дохід в розмірі 285 000 грн. (а.с. 93-94,95).

Суд зазначає, що відповідач є працездатною особою та має змогу надавати матеріальну допомогу синам, які перебувають на утриманні позивачки.

При вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує матеріальний стан ОСОБА_2 , наявність у нього рухомого та нерухомого майна, придбання ним декількох об`єктів нерухомого майна в 2019-2020 роках (а.с. 20-22, 43-49) та рухомого майна в 2020 році (а.с. 12-13), що свідчить про матеріальну забезпеченість останнього.

На підставі викладеного, враховуючи майновий стан відповідача, його стан здоров`я та іншій обставини, виходячи із засад розумності, справедливості, пропорційності та приймаючи до уваги законодавчо встановлений обов`язок обох батьків надавати допомогу на утримання дітей, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню частково шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у розмірі по 7 000 (сім тисяч) гривень на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Суд не враховує посилання відповідача на надання ним матеріального утримання ОСОБА_1 відповідно до умов укладеного 07 липня 2020 року між ними шлюбного договору (а.с. 80-82), оскільки зі змісту вказаного правочину встановлено, що ним врегульовані майнові відносини між сторонами щодо спільного майна подружжя, набутого ними в період перебування в зареєстрованому шлюбі, визначення майнових прав та обов`язків кожного з подружжя, надання утримання одному з подружжя. З огляду на викладене, суд зазначає, що правовідносини, які виникли між сторонами, внаслідок укладення шлюбного договору, не поширюються на аліментні зобов`язання сторін, зокрема, на обов`язок відповідача утримувати спільних дітей до досягнення повноліття.

Інші доводи відповідача є формальними та на вирішення спору не впливають.

При цьому, суд зазначає, що при визначенні розміру аліментів ним враховані стан здоров`я відповідача, який хронічних чи інших тяжких захворювань не має, відсутність на його утриманні інших осіб, а також боргових чи інших зобов`язань, а також вік його неповнолітніх дітей на момент подання позову - 14 та 12 років відповідно.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ст.. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1); інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 2).

З огляду на викладене, з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати на оплату судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

Відповідно до ст.. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2) ; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3); розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4) ; у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5); обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6).

При зверненні до суду позивачем сплачено 1 200 грн. адвокатському об`єднанню адвокату «Юридична компанія Черкашина» за надання професійної правничої допомоги, що підтверджено договором від 20 жовтня 2020 року про надання правничої допомоги, ордером на надання правничої допомоги від 20.10.2020, квитанцією про отримання грошових коштів (а.с. 50-52,53,56).

Враховуючи, що позов задоволено частково (розмір задоволених вимог становить 53,8 %) суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 646 грн. 15 коп. понесених позивачем витрат на надання професійної правничої допомоги адвоката, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2,4,5,12,13,158,265-268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі по 7 000 (сім тисяч) гривень на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів почати з дня подання позову до суду - 16 листопада 2020 року.

З задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), проживає за адресою: АДРЕСА_2 , витрати на правову допомогу в розмірі 646 грн. 15 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави витрати на оплату судового збору в розмірі 840,80 грн. (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача:UА0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, призначення платежу: судовий збір на користь держави).

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області (згідно п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІI Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу).

Повний текст рішення суду складено 05 липня 2021 року.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Д.А. Задорожко