Провадження № 2/947/4731/21
16.12.2021 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Огренич І.В.
при секретарі - Грабовій Т.П.,
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом та просять ухвалити рішення, яким визнати дійсним договір № 6773 купівлі - продажу квартири АДРЕСА_3 , укладений 14 березня 1995 року на Одеській товарній біржі між ОСОБА_4 , який діяв від імені та в інтересах продавця ОСОБА_3 та покупцями: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та який зареєстрований на Одеській товарній Біржі в «Журналі реєстрації договорів купівлі-продажу нерухомості», реєстраційний № 6773 від 14.03.1995 року та зареєстрований 15.03.1995 року в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості № 1158, стр.187, кн.79 доп..При цьому позивачі посилаються на те, що всі істотні умови угоди сторонами були виконані повністю, відповідачі отримали гроші за продану квартиру, передали позивачам всі документи і ключі від квартири та оформили зняття з реєстраційного обліку, а покупці повністю сплатили вартість квартири за вищезазначеною адресою. Тобто, при укладенні даного договору сторони дійшли згоди про суттєві умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, умови угоди повністю виконані покупцем та продавцями, що вказує на те, що угода відповідала дійсній волі обох сторін. Позивачі зазначили, що вони не можуть розпоряджатись своїм майном, оскільки укладений у 1995 році Договір купівлі-продажу нерухомого майна не був нотаріально посвідчений та нотаріус не визнає цей договір відповідним закону за формою, а тому вони вимушені звернутись до суду з даним позовом.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідачі та третя особа у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, про причини неявки до суду не повідомили, в зв`язку з чим, зі згоди позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, 14 березня 1995 року на Одеській Товарній Біржі між продавцями ОСОБА_4 , який діяв від імені та в інтересах ОСОБА_3 , на підставі довіреності №1506 від 10 лютого 1995р., посвідченої Одеським міським нотаріальним округом, з однієї сторони, та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з іншої сторони, було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна №6773, за умовами якого ОСОБА_4 , який діяв від імені та в інтересах ОСОБА_3 , продали, а ОСОБА_1 , ОСОБА_2 купили квартиру АДРЕСА_3 .
Умови договору сторонами цілком виконані: покупець передав продавцям гроші в рахунок вартості квартири. Відповідачі передали всі права на володіння, користування і розпорядження квартирою. Таким чином, як продавці так і покупець виконали сукупність всіх дій, що підтверджують виконання та дійсність договору купівлі-продажу та підтверджують фактичний перехід права власності на вищевказану квартиру від продавців до покупців. Право власності на зазначену квартиру 15 березня 1995р. зареєстровано за позивачами в ОМБТІ під № 1158, стр.187, кн.79 доп..
Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Так, на момент укладання Договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивача, яке підлягає судовому захисту.
Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.18,19,81,211,247,258,259,273,274-279,280-282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) - задовольнити.
Визнати договір № 6773 купівлі - продажу квартири АДРЕСА_3 , укладений 14 березня 1995 року на Одеській товарній біржі між ОСОБА_4 , який діяв від імені та в інтересах продавця ОСОБА_3 та покупцями: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та який зареєстрований на Одеській товарній Біржі в «Журналі реєстрації договорів купівлі-продажу нерухомості», реєстраційний № 6773 від 14.03.1995 року та зареєстрований 15.03.1995 року в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості № 1158, стр.187, кн.79 доп. - дійсним.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 21.12.2021р..

Суддя Огренич І. В.