Провадження № 2-з/756/263/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Ткач М.М., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Забари Ю.С. про забезпечення позову до пред`явлення позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

УСТАНОВИВ:

В липні 2021 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Забара Ю.С. звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якого зазначив таке.

24.06.2021 року заявнику стало відомо про відкриття виконавчого провадження №6590092 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фесик М.О. та накладення арешту на належний ОСОБА_1 автомобіль марки «Subaru Forester» 2006 р. із д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова(шасі) - НОМЕР_2 , вказаний автомобіль був переданий на відповідальне зберігання представнику ДП «Сетам».

02.07.2021 під час дистанційного ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження заявник дізналася, що відбувається виконання за виконавчим написом за № 195589 від 22.06.2020 року про звернення стягнення на майно ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» боргу у розмірі 363893,78 грн., виданого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М.

Також вказує, що предметом розгляду Оболонського районного суду вже була вказана заборгованість у розмірі 363893,78 грн., яку ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» намагалося стягнути через виконавчий напис №3900 від 22.06.2020 року, зроблений іншим приватним нотаріусом. Рішенням Оболонського районного суду від 31.05.2021 року у справі №756/15422/20 цей виконавчий напис був визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Представник заявника вважає, що виконавчий напис № 19589 від 22.06.2020, вчинений приватним нотаріусом Остапенком Є.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» боргу у розмірі 363893,78 грн. незаконним, тому просить визнати його таким, що не підлягає виконанню та просить суд зупинити передання описаного та арештованого майна на реалізацію та продаж, а саме: автомобіль марки «Subaru Forester» 2006 р. із д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова(шасі) - НОМЕР_2 , та передачі на час розгляду та вирішення справи у суді описаного майна, вищезазначеного на відповідальне зберігання представнику заявника ОСОБА_1 - Забарі Ю.С .

В обґрунтування заяви представник заявника посилається на те, що існують реальні ризики реалізації належного ОСОБА_1 майна, за виконавчим написом. Тому, за умови ухвалення судом рішення про задоволення позову та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, ефективний захист порушених прав позивача буде істотно ускладнений.

В силу норм ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї письмові документи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 4 зазначеної постанови розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Так, судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» дійсно виникли спірні правовідносини з приводу виконавчого напису № 195589 від 22.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Остапенко Є.М.

Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. про опис та арешт майна від 24.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. було описано та накладено арешт на транспортний засіб ОСОБА_1 , а саме: автомобіль марки «Subaru Forester» 2006 р. із д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова(шасі) - НОМЕР_2 , вказаний автомобіль був переданий на відповідальне зберігання представнику ДП «Сетам» Лелюшко В.В.

За умови ухвалення судом рішення про задоволення позову та визнання виконавчого напису № 195589 від 22.06.2021 року таким, що не підлягає виконанню, ефективний захист порушених прав позивача буде істотно ускладнений, оскільки для їх відновлення ОСОБА_1 доведеться звертатись до суду з окремим позовом про повернення майна від ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», тому витрати, пов`язані з відновленням прав, та витрачені для цього зусилля будуть значними.

Заявник зазначає, що забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом істотним чином не зашкодить правам та охоронюваним законом інтересам ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», відповідає заявленим вимогам, а також буде сприяти збереженню існуючого між сторонами положення до набрання законної сили рішенням суду.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 150 Цивільного процесуального кодексу України, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, може застосовуватись судом, як захід забезпечення позову.

У пункті 15 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" судам роз`яснено, що до завершення розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа.

Отже, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, застосовується судами, як захід забезпечення позову, при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Оскільки заявник має на меті оспорити виконавчий напис нотаріуса, то вирішення питання про зупинення стягнення та передання описаного та арештованого майна на реалізацію та продаж, ніяким чином не є фактичним виконанням рішення суду при визнанні виконавчого напису таким, що підлягає чи не підлягає виконанню.

Приписи ст.34 Закону України "Про виконавче провадження", які встановлюють вичерпний перелік підстав зупинення виконавчих дій, не містять такої підстави як оскарження виконавчого документу до суду, а вказують лише на обов`язок виконавця зупинити вчинення виконавчих дій, зокрема, на підставі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Аналіз вказаної норми свідчить про те, що звернення до суду з позовом про визнання оскаржуваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із порушенням приписів закону при його вчиненні, не нівелює обов`язку виконавця вчинити примусові дії з його виконання в порядку та в межах строків, визначених Законом України "Про виконавче провадження", що свідчить про обґрунтованість посилань заявника на можливе виконання спірного виконавчого напису за час вирішення спору в суді.

Отже, за наявності в матеріалах справи документального підтвердження початку примусового виконання спірного виконавчого напису нотаріуса обґрунтованим є посилання заявника на те, що невжиття заходів до забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом може нівелювати ефективність судового захисту шляхом прийняття рішення господарським судом у разі задоволення позовних вимог, адже у разі повного виконання спірного виконавчого напису таке задоволення позову не призведе до фактичного відновлення прав та інтересів, з метою захисту яких позивач звернувся з відповідним позовом до суду, оскільки запропоновані до стягнення за ним кошти вже будуть стягнуті та відбудеться реалізація майна заявника, а з метою їх повернення заявнику доведеться знову звертатися до суду з новими позовами та понести додаткові витрати.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Вказаними нормами закону передбачено, що власник має право на превентивний захист судом свого права у випадку, коли ще немає порушення, однак є підстави передбачити можливість такого порушення. Однією з форм такого превентивного судового захисту, по суті, і є заходи забезпечення ефективності судового рішення.

За таких обставин, враховуючи, що на час розгляду заяви розпочато процедуру виконання спірного виконавчого напису, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку, в даному випадку застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

З огляду на викладене, з метою запобігання можливим потенційним порушенням майнових прав та охоронюваних законом інтересів заявника, а також враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову може породжувати подання нових позовів, зокрема стосовно повернення майна, за рахунок якого буде здійснено задоволення вимог кредитора в межах виконавчого провадження (у разі встановлення судом обставин неправомірності видачі оскаржуваного виконавчого напису), суд визнає обґрунтованою вимогу щодо зупинення стягнення на підставі спірного виконавчого напису.

При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Згідно ч.2 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

В матеріалах доданих до заяви про забезпечення позову, в постанові приватного виконавця про опис та арешт автомобіля заявника міститься вимога про передачу його на зберігання представнику ДП «Сетам», яке займається продажем арештованого майна.

Вирішуючи питання про забезпечення позову в частині передачі майна на зберігання боржнику, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Ухвала суду про забезпечення позову згідно із ст.258 ЦПК України є видом судового рішення, яке відповідно до ст.129 -1 Конституції України та ст.18 ЦПК України є обов`язковим для виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, посадовими чи службовими особами на всій території України.

Вимоги заявника про передання автомобіля на зберігання його представнику підлягають до задоволення, оскільки є заходами, необхідними для забезпечення позову в розумінні норм цивільного процесуального законодавства, оскільки відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст.58 ЗУ «Про виконавче провадження», майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання).

Таким чином, у застосування заходів забезпечення позову щодо передачі на час розгляду та вирішення справи у суді описаного та арештованого майна: автомобіль марки «Subaru Forester» 2006 р. із д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова(шасі) - НОМЕР_2 , на відповідальне зберігання представнику боржника ОСОБА_1 - адвокату Забарі Ю.С. будуть враховані інтереси боржника.

Одночасно, слід зазначити, що зупинення стягнення за виконавчим документом має наслідком зупинення виконавчого провадження. Відтак вжиття судом заходів забезпечення позову у спосіб зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, унеможливлює подальше вчинення виконавчих дій, у тому числі, щодо реалізації майна заявника. При цьому, із заяви вбачається, що приватним виконавцем було накладено арешт на майно заявника у виконавчому провадженні в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», відтак, суд не вбачає доцільності накладати арешт на майно боржника, на яке вже накладено арешт.

При цьому, підстав для повторного накладення арешту заявником не наведено, тому в цій частині заява про забезпечення задоволенню не підлягає.

Таким чином, оцінивши співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття таких заходів, з урахуванням відповідності законного інтересу, за захистом якого заявник звертається, суд вважає необхідним частково задовольнити заяву представника заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.149-153, 258, 260, 261, 352, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Забари Ю.С. про забезпечення позову до пред`явлення позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити частково.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 195589 від 22.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Фесик Марією Олексіївною в межах виконавчого провадження №65900092.

Визнати відповідальним зберігачем транспортного засобу марки «Subaru Forester» 2006 р. із д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова(шасі) - НОМЕР_2 - представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Забару Юрія Сергійовича.

ДП «Сетам» передати на час розгляду та вирішення справи описане майно - автомобіль марки «Subaru Forester» 2006 р. із д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова(шасі) - НОМЕР_2 , який був переданий на відповідальне зберігання ДП«Сетам» відповідно до постанови про опис та арешт майна від 24.06.2021 року, на відповідальне зберігання представнику заявника ОСОБА_1 - адвокату Забарі Юрію Сергійовичу.

У задоволенні заяви в іншій частині відмовити .

Копію ухвали для виконання направити на адресу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївні.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали для відома направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М.М. Ткач