Справа № 462/1654/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.12.2021 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Самсін М. Л.
секретаря Груба Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янка-Бузька Львівської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу за борговою розпискою,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , про стягнення боргу, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.01.2018 року надала відповідачу в позику грошові кошти у розмірі 3000,00 дол. США. Відповідно до розписки наданої відповідачем позивачу, час повернення коштів встановлений до 01.06.2018 року. До цього часу відповідач борг позивачу не повернула. У зв`язку з вищевикладеним позивач просив суд стягнути з відповідача борг у розмірі 3252,00 грн., з яких 252,00 дол. 3% річних, а також судовий збір у сумі 908,00 грн.
Ухвалою суду від 05.08.2021 року відкрито провадження у справі.
В судовому засіданні позивач вказував на те, що відповідач не повернула їй боргу, просила позовні вимоги задовольнити.
Відповідач в судове засідання повторно не прибула, хоча про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомляла і від неї не надходило клопотання про розгляд справи у її відсутності.
На підставі ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі не повідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.
У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
25.01.2018 року ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_1 3000,00 дол. США, про що написала боргову розписку. Згідно цієї розписки відповідач повинна була суму боргу повернути в строк до 01.06.2018 року.
Жодних доказів того, що вказані в розписці суми грошових коштів були повернуті позивачу матеріали справи не містять та відповідачем не надано.
Отже, вбачається, що відповідач наразі не виконала своє зобов`язання по поверненню сум позики.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим.
Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України).
Ця особливість реальних договорів зазначена в ч.2 ст. 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.
Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч. 1 ст. 207 ЦК України).
Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки.
Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.
Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, 11 листопада 2015 року в справі № 6-1967цс15.
З наявної в матеріалах справи письмової розписки від 25.01.2018 року вбачається, що відповідач зобов`язалася повернути борг позивачу протягом визначеного строку.
Судом враховується, що вищезазначена розписка містить в собі відомості щодо строку погашення боргу, скріплена підписом відповідача.
Отже, вказаний документ містить в собі інформацію щодо отримання позичальником коштів в борг та зобов`язання щодо повернення боргу у визначений строк.
Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку визначеними договором і одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Статтею 545 ЦК України врегульовано питання щодо підтвердження виконання зобов`язання, зокрема передбачено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.
Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.
Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.
У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.
З наведеного вбачається, що доказом повернення позики є факт передачі позикодавцем оригінала боргового документа позичальникові, або зазначення кредитором відомостей у розписці про повернення боргу щодо неможливості повернення боргового документа.
Дані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 25 квітня 2012 року, справа № 6-24ц12.
За твердженням позивача станом на теперішній час заборгованість відповідача перед позивачем складає 3252,00 дол. США, з яких 252,00 дол. США 3% річних.
Встановивши наявність складеної відповідачем розписки про отримання у борг у позивача коштів, факт часткового повернення цих коштів у визначений в розписці строк, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики у розмірі 3252,00 дол. США.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 207, 525, 526, 545, 640,1046, 1049 ЦК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу 3252,00 (три тисячі двісті п`ятдесят два) долларів США та понесені по справі витрати по сплаті судового збору у сумі 908 (дев`ятсот вісім грн.) 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Камянка-Бузьким районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ).
Суддя: Самсін М.Л.