Справа № 466/9166/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

08 червня 2021 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс Т. В. ,

за участю секретаря Синевської Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи органу опіки і піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, ,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2014 року по 2017 рік. Від подружнього життя у сторін народилася дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що на протязі спільного проживання з відповідачем, останній неодноразово вчиняв насильство відносно неї, знущався, наносив побої та принижував її честь і гідність, вів аморальний спосіб життя, затримувався правоохоронними органами за підозрами у вчиненні злочинів. Зазначає, що з метою захисту її та новонародженої дитини, позивач була змушена звернутися до адміністрації КЗ Львівської обласної ради «Будинок дитини №1» для отримання тимчасового притулку. Після оголошення відповідача у розшук, вона повернулася у своє постійне місце проживання разом з дитиною. Батько дитини, відповідач по справі не бере жодної участі у вихованні дитини, не підтримує сім`ю ані фінансово, ані особисто не бачиться з дитиною та вже тривалий період їй невідоме місце його перебування.

Просить суд позбавити відповідача батьківських прав, відносно дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою від 18.02.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до підготовчого судового засідання.

10.03.2021 року ухвалою судового засідання було зобов`язано орган опіки і піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17.05.2021 року на адресу суду надійшов висновок органу опіки і піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №260001-вих-34909 від 27.04.2021 р. про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно малолітньої дочки ОСОБА_4

19.05.2021 року ухвалою Сокальського районного суду Львівської області було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач, ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, надала суду заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, розгляд справи просить проводити без її участі, щодо заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідач ОСОБА_5 , в судове засідання 08.06.2021р. повторно не прибув, та не повідомив суд про причини своєї неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Позивач у поданій заяві не заперечила проти такого порядку вирішення справи.

Представник третьої особи органу опіки і піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не прибув, у поданій суду заяві вказав, що питання щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дітей з приводу чого надано висновок №260001-вих-34909 від 27.04.2021 р. про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Справу просить розглядати без участі представника органу опіки і піклування.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.01.2014 р.

З оглянутої в судовому засіданні копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_1 встановлено що її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 12.09.2017 р. шлюб між сторонами, розірвано

Згідно довідки про склад сім`ї №36/90167 від 13.11.2020 року виданої Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради встановлено, що за адресою в АДРЕСА_1 є зареєстрованими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 .

Згідно акту №105 від 11.11.2020 року про фактичне місце проживання, встановлено, що ОСОБА_4 проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до характеристики наданої директором закладу дошкільної освіти №167 «Калинка» на дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що така відвідує дитячий садочок з 2016 року. Вихованням та навчанням дитини займається мати ОСОБА_1 бабуся ОСОБА_7 , та сестра ОСОБА_9 . Дитина є розвинутою, доглянутою, охайною та життєрадісною. За час перебування дитини в садочку, батько ніколи не з`являвся і не приймав участі в житті дитини.

Згідно висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації Львівської міської ради №260001-вих-34909 від 27.04.2021 р. визнано за недоцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав, відносно його малолітньої дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 15.01.2015 року оголошено розшук ОСОБА_2 .

Згідно ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь - яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 вказаної Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач, як батько малолітньої дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться її потребами, не займається забезпеченням її розвитку та не надає жодної матеріальної допомоги. З 2015 року відповідач жодного разу до дитини не з`являвся та місце його перебування невідоме.

При таких обставинах, з метою захисту інтересів дитини, суд прийшов до висновку про позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Статтями 180, 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, визначений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» регламентує право кожної дитини на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Ураховуючи вищенаведене суд вважає, що відповідач, за віком є працездатною особою і те, що аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом з тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дочки, у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, та в порядку ч. 1 ст. 430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно починаючи з 20.11.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання : с. Бережне, Сокальського району Львівської області, 80051

Третя особа: Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, адреса: 79006, м.Львів, вул.Липинського,11.

Головуючий: Т. В. Струс