Справа № 654/1295/21
Провадження №2/654/765/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 року Голопристанський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого - судді Сіянка В. М.

за участю секретаря Петришак В. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Гола Пристань Херсонської області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голопристанської державної нотаріальної контори Херсонської області про зняття обтяження,

У С Т А Н О В И В:

24 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Голопристанської державної нотаріальної контори Херсонської області про зняття заборони з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Під час перереєстрації нерухомого майна дізнався, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис про обтяження за №3314578. Підставою для арешту є повідомлення с-и від 02.12.1996. Позивач вважає, що арешт накладений незаконно та підлягає скасуванню, оскільки накладення арешту на нерухомість допускалося на підставі ухвали суду, а не листа, а тому позивач просив скасувати арешт, накладений на домоволодіння АДРЕСА_1 , номер обтяження 3314578, зареєстрований Голопристанською державною нотаріальною конторою від 08.06.2006 на підставі повідомлення судді від 02.12.1996.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, що зазначені у позові, наполягав на задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши і проаналізувавши матеріали справи, судом були встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», загальними засадами державної реєстрації прав зокрема є: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону, у разі допущення технічної помилки (граматичної, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися. У разі якщо допущена технічна помилка, виявлена після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України чи його територіальних органів. У разі якщо допущена технічна помилка впливає на права третіх осіб, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі судового рішення.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Згідно ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР(далі Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено у законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

ОСОБА_2 є власником 45/100 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, згідно з рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 19 травня 2014 року за ОСОБА_1 визнано право власності на 55/100 частку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про обтяження: тип обтяження арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження - будинок за адресою: АДРЕСА_1 , архівний запис №реєстра 115028-69 внутр.№F15B2B3545, підстава обтяження - повідомлення 1-и 2, 02.12.1996 Голопристанський районний суд.

Повідомлення має такий зміст: «Голопристанский райсуд просит не проводить какие-либо нотариальные действия в отношении домостроения, находящегося по адресу: АДРЕСА_1 , принадлежащего ОСОБА_3 ».

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області №2-21/1997 від 23.12.1996 поділено житловий будинок ( АДРЕСА_1 ), що належав померлому ОСОБА_3 , між його дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . В подальшому ОСОБА_4 продала ОСОБА_6 свою частину будинку, та 27.06.2003 між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу 45/100 частин вказаного домоволодіння.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач є власником нерухомого майна, на яке накладено обтяження, як на майно ОСОБА_3 , тому позивач позбавлений можливості вільно розпоряджатися своєю власністю у зв`язку з наявним обтяженням.

Виходячи із наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 141, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Голопристанської державної нотаріальної контори Херсонської області про зняття обтяження задовольнити повністю.

Скасувати заборону з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом припинення обтяження під реєстраційним номером 3314578, зареєстровано 08.06.2006 реєстратором: Голопристанська державна нотаріальна контора, підстава обтяження - повідомлення с-и 2, 02.12.1996 Голопристанський районний суд.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду безпосередньо шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Сіянко