Дата документу 23.12.2021 Справа № 937/7239/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/3946/21 Головуючий у 1-й інстанції: Колодіна Л.В.
Є.У.№ 937/7239/21 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», за участі третьої особи ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди,

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» в особі представника Мамедової І. на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 вересня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ«СК «Арсенал Страхування», в якому просив стягнути страхове відшкодування в сумі 127 400,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 гривень

Позов обґрунтований тим, що 11.01.2021 відбулось ДТП за участю транспортних засобів Hyundai Santa Fe, НОМЕР_1 власником якого є позивач ОСОБА_1 та Volkswagen Golf JHB 494 користувачем якого є третя особа ОСОБА_2 . Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 автомобіля марки Volkswagen Golf JHB 494 була застрахована полісом № 201292398 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». Вказаний поліс страхування, посвідчує укладення внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Строк дії Договору з 00:00 19.09.2020 по 18.09.2021 включно. Так, 11.01.2021 відразу після ДТП засобами телефонного зв`язку позивачем та третьою особою по справі було повідомлено ПрАТ«СК «Арсенал Страхування» про дорожньо-транспортну пригоду за участю транспортних засобів Hyundai Santa Fe, НОМЕР_1 власником якого є позивач ОСОБА_1 та Volkswagen Golf JHB 494, користувачем якого є третя особа ОСОБА_2 . Оператор зафіксувала інформацію та запропонувала протягом трьох днів з`явитись до найближчого відділення ПрАТ«СК «Арсенал Страхування» для оформлення відповідних документів. 12.01.2021 позивач та третя особа з`явились у відділення ПрАТ«СК «Арсенал Страхування» в м.Мелітополі за адресою: пр.Б.Хмельницького, 66а. Було оформлено відповідні документи. 19.01.2021 Постановою Мелітопольського міськрайонного суду по справі 937/190/21 водія, який рухався на транспортному засобі Volkswagen Golf JHB 494 ( ОСОБА_2 ) визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (вказана постанову суду набрала законної сили 01.02.2021). Після настання даної події, позивач надав для огляду та проведення автотоварознавчого дослідження свій автомобіль та необхідні для цього документи, що передбачені чинним законодавством. Заяву про виплату страхового відшкодування. Представником ПрАТ«СК «Арсенал Страхування» був оглянутий автомобіль, зроблено фото зйомку. З метою визначення розміру збитку, завданого позивачу, було замовлено проведення оцінки автомобіля ФОП ОСОБА_3 ід.код. НОМЕР_2 . З метою забезпечення участі іншого учасника ДТП в оцінці завданої позивачу шкоди, ОСОБА_2 було запрошено на проведення огляду. За результатами дослідження 21 січня 2021 року складено ремонтна калькуляція №1.002.0210, та виставлено рахунок №1.002.02101 від 11.02.2021, згідно з яким вартість матеріального збитку складає 221437,25 грн. Крім того, 14.04.2021 між ФОП ОСОБА_3 та позивачем було підписано акт виконаних робіт з ремонту автомобіля. 12.05.2021 представники ПрАТ «СК «Арсенал страхування» повідомили ОСОБА_1 про відмову позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» не отримало інформації щодо правомірного володіння ОСОБА_2 забезпеченим транспортним засобом, відповідь від 09.04.2021 № 4/к/у. Позивач вважає відмову ПрАТ «СК «Арсенал страхування» незаконною та такою, що прийнята з порушенням вимог страхового законодавства та умов укладеного договору цивільно-правової відповідальності. Поліс страхування цивільно-правової відповідальності видано ОСОБА_2 , тобто особою, яка безпосередньо здійснювала керування транспортним засобом. Відповідно до полісу № 201292398 страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 130 000,00 грн. Розмір франшизи становить 2600,00. Таким чином, ПрАТ «СК «Арсенал страхування» повинна відшкодувати на користь позивача 127 400,00. В червні 2021 року, ОСОБА_2 особисто пройшов сертифікацію відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу, розмитнив та поставив автомобіль на облік в сервісному центрі МВС. Під час проходження процедур постановки на облік в сервісному центрі МВС жодних питань щодо законного володіння ОСОБА_2 автомобілем марки Volkswagen Golf JHB 494 не виникало, будь-яких адміністративних протоколів або заведення кримінальних проваджень не оформлялось.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 вересня 2021 рокупозов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 127 400 гривень та судові витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

В іншій частині вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» подало апеляційну скаргу, в якій посилалося на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову до них відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд залишив поза увагою той факт, що відповідно до встановленого у ч. 5 ст. 380 Митного Кодексу України та ст. 31 Закону України «Про дорожній рух» особа, яка ввезла транспортний засіб в митному режимі тимчасового ввезення, не мала права передавати цей транспортний засіб у володіння, користування та розпорядження ОСОБА_2 , а останній у свою чергу, зобов`язаний був не допускати випадків керування таким транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним Кодексом України.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказав, що апеляційна скарга є не обґрунтованою, оскаржуване ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» судове рішення є законним, таким що відповідає нормам діючого законодавства, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а свідчать лише про незгоду з ним. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначив, що на момент вчинення ДТП його цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал Страхувапння», страховий поліс був чинний. Він своєчасно повідомив страхову компанію про страховий випадок. У червні 2021 він пройшов сертифікацію відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу, розмитнив та поставив автомобіль на облік в сервісному центрі МВС. Жодних питань щодо законного володіння ним автомобілем не виникло, будь-яких адміністративних протоколів або кримінальних проваджень за порушення вимог Митного кодексу щодо нього не оформлялося.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

За вимогами п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скарг без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» страхового відшкодування у розмірі 127 400 гривень, суд першої інстанції виходив з того, що права та обов`язки страхувальника ОСОБА_2 на підставі договору страхування № 201292398 є законними, оскільки на момент ДТП ОСОБА_2 , будучи винуватим у вчиненні ДТП, здійснював керування забезпеченим на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № 201292398 транспортним засобом на правовій підставі, маючи при собі посвідчення водія на право керування, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_3 (реєстрація Литви). Тобто, транспортний засіб «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_3 (реєстрація Литви) у відповідності до п.1.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначається як забезпечений транспортний засіб, а ДТП за його участю є страховим випадком (ст. 6 Закону № 1961-IV), що в свою чергу, згідно ст. 22.1 Закону № 1961-IV є підставою для відшкодування страховиком шкоди потерпілому.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Встановлено, що 11 січня 2021 року о 10 годині 35 хвилин в м. Мелітополі на нерегульованому перехресті вул. Воїнів Інтернаціоналістів та вул. Університетської, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_4 , перед зміною руху, маневру повороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечно, не надав дорогу автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку прямо, скоїв зіткнення з автомобілем Hyundai Santafe, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП постраждалих осіб немає, автомобілі отримані механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки(а.с.7)

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 січня 2021 року громадянина ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.(а.с.7)

Постанова набрала законної сили 01 лютого 2021 року.

Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_2 встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_3 (реєстрація Литви), станом на 11.01.2021 застрахована відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 201292398 у ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», що підтверджується Страховим полісом № 201292398, строк дії полісу з 00:00 19.09.2020 по 18.09.2021 включно. Страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 130 000,00 гривень, розмір франшизи 2600,00 гривень.

Громадянин ОСОБА_1 як власник транспортного засобу Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» із заявою про страхове відшкодування, оскільки ЦПВ транспортного засобу «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_3 (реєстрація Литви) застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування».

29.06.2021 суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 від Страховика було проведено оцінку транспортного засобу з метою визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власникові КТЗ Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , після аварійного пошкодження станом на 13.01.2021, яка становить 103943,81 грн., про що надано Звіт від 29.06.2021.

12.05.2021 листом ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», ОСОБА_1 було повідомлено про відмову у виплаті страхового відшкодування з тієї підстави, що у Страховика відсутні підстави вважати заявлену подію страховим випадком.

При цьому ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» посилається на ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за змістом якої об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У своїй відмові ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» зазначає, що відповідно до п. 1.4 ст. 1 Закону особами, відповідальність яких застрахована, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Згідно з п. 1.6 ст. 1 Закону власники транспортних засобів юридичні або фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Відповідно до п.1.7 ст. 1 Закону забезпечений транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування ЦПВ, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» з метою отримання інформації щодо правомірності володіння та керування транспортним засобом ОСОБА_2 здійснила запит до Державної митної служби України. Листом № 27-27/27-01/14//48 від 12.02.2021 Державна митна служба України надала Страховику інформацію про те, що транспортний засіб «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_3 (реєстрація Литви) ввезений 16.08.2017 на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення до 1 року» не під керуванням громадянина ОСОБА_2 . При цьому, ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» Державною митною служби України проінформовано, що відповідно до ст. 11 Митного кодексу України інформація, що стосується митної справи, отримана митними органами, може використовуватися ними виключно для митних цілей і не може розголошуватися без дозволу суб`єкта, осіб чи органу, що надав таку інформацію, зокрема, передаватися третім особам, у тому числі іншим органам державної влади, крім випадків, визначених цим Кодексом та іншими законами України. Інформація щодо підприємств, громадян, а також товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються ними через митний кордон України, що збирається, використовується та формується митними органами, вноситься до інформаційних баз даних і використовується з урахуванням обмежень, передбачених для інформації з обмеженим доступом. Обробка персональних даних осіб, відомості про яких отримані митними органами, здійснюється без згоди таких осіб. За розголошення інформації, зазначеної у цій статті, посадові особи митних органів несуть відповідальність згідно із законом.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відхилення аргументів відповідача про те, що ОСОБА_2 у момент дорожньо-транспортної пригоди керував автомобілем з «єврономерами» і не ввозив цей автомобіль на митну територію України для своїх особистих потреб, а тому таке володіння не є правомірним.

Загальне право на передачу керування транспортним засобом та умови для визнання законності цього визначені п.2.2 Правил дорожнього руху.

В силу вимог п.2.2 ПДР власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Частиною 1 статті 397 ЦК України передбачено, що володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе.

Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду (ч. 3 ст. 397 ЦК України).

За змістом частини 5 статті 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується, тобто набувач вважається добросовісним поки не буде доведено протилежне.

Таким чином, за наявності у водія транспортного засобу реєстраційного документа на цей транспортний засіб законність володіння таким транспортним засобом презюмується. При цьому, судом не встановлено, а відповідачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності реєстраційних документів у позивача як водія транспортного засобу автомобіля Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_3 на момент ДТП чи доказів відсутності посвідчення водія у фізичної особи ОСОБА_2 .

Також судом першої інстанції не встановлено заволодіння автомобіля Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_3 неправомірним способом водієм ОСОБА_2 , а апелянт не довів неправомірність володіння позивачем транспортним засобом на момент ДТП, оскільки не надав відповідного рішення суду, в тому числі і рішення, пов`язаного з порушенням митних правил ввезення транспортного засобу.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов вірного висновку, що ОСОБА_2 правомірно володів транспортним засобом відповідно до вимог п.п.2.1, 2.2 Правил дорожнього руху України, ч.9 ст.15 Закону України «Про дорожній рух».

Саме до такого висновку щодо правомірності володіння забезпеченим транспортним засобом та відсутності встановлення спеціальних заборон щодо страхування автомобілів, ввезених в Україну на умовах тимчасового використання, дійшов і Верховний Суд у справі №910/14693/17 (Постанова ВС від 08.04.2019 року).

Так, у пункті 20 постанови Верховного Суду від 8 квітня 2019 року у справі №910/14693/17 зазначено: «Відповідно до пункту 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Крім того, власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб».

Відтак, за наявності у водія транспортного засобу реєстраційного документа на цей транспортний засіб, законність володіння таким транспортним засобом презюмується.

У справі, що переглядається, установлено, що транспортний засіб, який спричинив збитки внаслідок ДТП, є власністю UAB «INDIVIDUALI IMONE».

Разом з тим матеріали справи свідчать про те, що автомобіль, яким керував позивач, перетнув митний кордон України та був ввезений в режимі тимчасового ввезення.

Частиною 1 статті 380 МК України визначено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Норми положення пункту (b) статті 7 Додатку «C» Конвенції про тимчасове ввезення від 26.06.1990 р. (до якої приєдналася Україна22.09.2004 р.) вказують, що транспортні засоби приватного використання можуть використовуватись третіми особами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення. Кожна Договірна Сторона може дозволити таке використання особою, яка постійно проживає на її території, зокрема якщо вона використовує його від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення.

В даному випадку можливо лише припускати про вчинення митного правопорушення, що відноситься до компетенції митних органів.

Таким чином, посилання на ст. 380 Митного кодексу України в обґрунтування незаконності володіння (управління) транспортним засобом визнаються судом недоведеними, так як належними та допустимими доказами не встановлено, що ОСОБА_2 , який управляв відповідним транспортним засобом, робив це без належного дозволу користувача права на тимчасове ввезення.

Доводи апеляційної скарги стосовно застосування статті 380 Митного кодексу України не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Частиною 1 статті 380 Митного Кодексу України, визначено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Порушення митних правил ввезення автомобілів на територію України може бути предметом адміністративної відповідальності особи, яка ввезла такий транспортний засіб. Зазначені обставини не є підставою звільнення від цивільної відповідальності учасників страхових відносин відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування».

Така правова позиція наведена в постанові Верховного суду від 08 квітня 2019 року у справі N 910/14693/17.

При цьому відповідачем не спростовано відсутності реєстраційних документів у водія транспортного засобу автомобіля «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_3 на момент дорожньо-транспортної пригоди, чи доказів відсутності посвідчення водія у громадянина ОСОБА_2 .

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували незаконне заволодіння транспортним засобом «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_3 водієм ОСОБА_2 .

Митним кодексом України не встановлено безумовної заборони користування таким транспортним засобом особами, які не ввозили його на митну територію України.

Отже, права та обов`язки страхувальника ОСОБА_2 на підставі договору страхування № 201292398 є законними, оскільки на момент ОСОБА_5 , будучи винуватим у вчиненні ДТП, здійснював керування забезпеченим на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № 201292398 транспортним засобом на правовій підставі, маючи при собі посвідчення водія на право керування, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_3 (реєстрація Литви). Тобто, транспортний засіб «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_3 (реєстрація Литви), у відповідності до п.1.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначається як забезпечений транспортний засіб, а ДТП за його участю є страховим випадком (ст. 6 Закону № 1961-IV), що в свою чергу, згідно ст. 22.1 Закону № 1961-IV є підставою для відшкодування страховиком шкоди потерпілому.

З метою визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженням транспортного засобу при ДТП ОСОБА_1 самостійно звернувся до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , оскільки від ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» Костирі Д.А. не було надано висновку щодо оцінки вартості матеріального збитку в результаті ДТП.

Згідно Акту виконаних робіт від 14 квітня 2021 року ремонт автомобіля Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_5 після ДТП виконаний у повному обсязі. Вартість ремонту (з уразуванням вартості запасних частин, ремонтиних робіт та матеріалів) 221 437 гривень 25 копійок. Оплата Замовником проведена в повному обсязі (а.с.24)

У відповідності зі статтею 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставами для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:

- навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку;

- вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону);

- невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди;

- неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП.

Вищевказаний перелік для відмови у виплаті є вичерпним, тому суд вважає, що ПрАТ «СК «Арсена Стархування» безпідставно відмовила ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів доходить висновку, що рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» залишити без задоволення.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 вересня 2021 у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська