Справа №718/281/17
Провадження №4-с/718/16/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2021 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді - Скорейка В.В.

при секретарі судового засідання - Гайдей А.М.

скаржнику - ОСОБА_1

державний виконавець - Сплавська І.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіцмані в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 до державного виконавця Сплавської Ірини Корніївни про визнання дій державного виконавця неправомірними та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області із скаргою, в якій просить визнати дії державного виконавця Сплавської І.К. про арешт коштів (заробітної плати) боржника ОСОБА_1 неправомірними та скасувати постанову державного виконавця Сплавської І.К. про арешт майна Боржника ОСОБА_1 в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять від ТОВ «Агрофірма «Оршівська»» як заробітна плата ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на картковий рахунок № НОМЕР_2 , відкритий у ПАТ «Банк Восток» відповідно до договору № 2032213.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що державним виконавцем Сплавською І.К. накладено арешт на спеціальний банківський рахунок, куди надходить заробітна плата скаржника, внаслідок чого він позбавлений можливості отримати заробітну плату, яка є єдиним джерелом його існування.

Державним виконавцем Сплавською І.К. подано заперечення на скаргу боржника ОСОБА_1 , в якому вона просить у задоволенні скарги відмовити через безпідставність. Зазначає, що статус рахунку боржника, на який накладено арешт, визначає банк, який і приймає постанову державного виконавця до виконання. Виконавець позбавлений можливості визначити статус рахунку боржника. Вказує, що кошти після зарахування на рахунок отримувача стають його власністю, втрачають свій цільовий статус (заробітна плата, пенсія, соціальна виплата) та набувають статусу вкладу.

Ухвалою суду від 15.11.2021 року провадження у справі було відкрито та прийнято скаргу до розгляду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у скарзі.

Державний виконавець Сплавська І.К. вимоги не визнала, дала пояснення, що відповідають змісту заперечення на скаргу. Також подала клопотання про залишення скарги без розгляду через пропуск скаржником 10-денного терміну на оскарження дій виконавця.

В судове засідання, яке призначено на 22.12.2021 року сторони не з`явилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця Сплавської І.К. від 22.09.2021р. накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 окрім коштів, звернення на які заборонено законом, у виконавчому провадженні № 59262700 при примусовому виконанні виконавчого листа № 718/281/17 від 07.11.2017р. про стягнення з божника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу та 1820 грн. судового збору.

Відповідно до договору КБО № 2032213 від 22.09.2021р., укладеного між ПАТ «Банк Восток» та ОСОБА_1 , клієнт акцептував публічну пропозицію банку та погодився на відкриття платіжного засобу на його ім`я у виді зарплатної картки з номером поточного рахунку НОМЕР_3 . У заяві-договорі № 2032213 зазначено, що ОСОБА_1 є співробітником ТОВ «Агрофірма «Оршівська»», а джерелами його доходу вказано заробітну плату, соціальні виплати, стипендію, тощо.

Правовідносини у сфері примусового виконання судових рішень регулюються Законом України «Про виконавче провадження» .

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, у провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Такий арешт знімається, якщо протягом п`яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

Відповідно до п. 9.11. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою правління Національного банку України 21 січня 2004 № 22, Банк здійснює зняття арешту з коштів, прийнятою відповідно до законодавства України, за рішенням суду, ухвалою слідчого судді, суду або постановою прокурора, які доставлені до банку самостійно виконавцем (посильним, помічником приватного виконавця), слідчим, представником суду, слідчого судді, прокурора, контролюючого органу, або які надійшли рекомендованими або цінними листом, відправником якого є виконавець, суд, слідчий суддя, прокурор, контролюючий орган.

Частиною 1 ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність», арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.

Відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Обов`язок контролю накладення арешту на кошти боржника покладається на фінансову установу, яка обслуговує рахунок боржника. У разі, якщо виконавцем накладено арешт на кошти, що знаходяться на спеціальному рахунку, рахунку зі спеціальним режимом використання або на кошти, стягнення яких заборонено законом, - фінансова установа, що обслуговує такий рахунок, зобов`язана повідомити виконавцеві такі обставини та повернути постанову про арешт коштів без виконання (ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», яка регулює порядок, умови та підстави зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Приписами частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року № 95, ратифікованої Україною 04 серпня 1961 року, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю України, статтях 15, 22, 24 Закону України «Про працю».

Відповідно до частин 3, 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою виконавця. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 916/73/19, від 10 жовтня 2019 року № 916/1572/19.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростували доводи позовної заяви не надано.

Таким чином, на рахунок, на який накладено арешт скаржнику ОСОБА_1 надходить його заробітна плата, при цьому, як встановлено з матеріалів виконавчого провадження № 59262700 стягнення на такі кошти не зверталося, тому арешт цього рахунку та коштів на ньому порушує майнові права скаржника. З огляду на що, арешт рахунку слід скасувати.

Що стосується вимоги про визнання неправомірними дій державного виконавця Сплавської І.К., то в задоволенні цієї вимоги слід відмовити, оскільки судом такої неправомірності не встановлено.

Керуючись ст.ст. 17-10, 13, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 до державного виконавця Сплавської Ірини Корніївни про визнання дій державного виконавця неправомірними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Скасувати арешт грошових коштів, що надходять від ТОВ «Агрофірма «Оршівська»» як заробітна плата ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на картковий рахунок № НОМЕР_2 , відкритий у ПАТ «Банк Восток» відповідно до договору № 2032213, накладений на виконання постанови головного державного виконавця Сплавської І.К. від 22.09.2021р. про накладення арешту на кошти боржника ОСОБА_1 окрім коштів, звернення на які заборонено законом, у виконавчому провадженні № 59262700 при примусовому виконанні виконавчого листа № 718/281/17 від 07.11.2017р. про стягнення з божника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу та 1820 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України

Ухвалу суду може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення через Кіцманський районний суд Чернівецької області.

Скаржник: ОСОБА_1 , с. Малятинці Чернівецького району Чернівецької області, 59314, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_4 , тел. НОМЕР_5 ;

Державний виконавець Сплавська Ірина Корніївна, Кіцманський відділ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Суддя Кіцманського районного суду

Чернівецької області В.В. Скорейко