Справа № 682/811/21
Провадження № 2/682/470/2021
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2021 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючої судді Зеленської В.І,
з участю секретарки судових засідань Козир О.П.,
представника позивачки - адвоката Журби С.В.,
представник відповідача - Савіська В.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача адвоката Журби Сергія Васильовича в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" про визнання недійсним кредитного договору в частині пролонгації (продовження) строку кредиту, застосування штрафних санкцій та зміни відсоткової ставки за користування кредитними коштами у понад визначений кредитним договором строк,
13.04.2021 адвокат Журба С.В. звернувся в суд в інтересах ОСОБА_1 до ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" про визнання недійсними Договору № 0600-8211 від 19.01.2021 р в частині односторонньої пролонгації (продовження) кредитором ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" строку дії договору із ОСОБА_1 та застосування до неї штрафних санкцій у вигляді щоденної оплати у понад визначений Договором двадцяти одноденний строк кредитування підвищеного розміру відсотків за користування кредитними коштами, а саме: - підпункт 11.1 пункту 11 Договору, відповідно до якого, якщо кредитний договір не було пролонговано відповідно до пункту 14 кредитного договору, у випадку неповернення суми кредиту у строк, встановлений пунктом 2 кредитного договору, позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування чужими грошовими коштами за частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України у розмірі 2% за кожен день фактичного користування відповідною частиною суми кредиту по дату фактичного повернення всієї суми кредиту. Річна відсоткова ставка за процентами за користування чужими коштами складає 730%; - пункт 14 Договору, відповідно до якого позичальник має право пролонгувати договір на строк, що встановлений у пункті 2 кредитного договору на умовах, в порядку та у спосіб, що визначені Правилами надання споживчих кредитів. На строк пролонгації процентна ставка складає 2% від суми кредиту за кожен день користування. (Згідно з пунктом 7.1 Правил надання споживчих кредитів, затверджених наказом ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" № 76-П від 25.06.2020 року, кредитор наділив себе правом пролонгувати (продовжувати) дію кредитного договору шляхом зарахування сплачених позичальником відсотків за користування кредитними коштами.); - пункт 15 Договору, відповідно до якого позичальник зобов`язаний сплатити проценти за ставкою, що діяла протягом відповідного періоду користування кредитом, за період фактичного користування кредитом.
В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Журба С.В. позовні вимоги підтримав і у вступному слові пояснив, що 19.01.2021 року між позивачкою ОСОБА_1 та ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" було укладено Кредитний договір № 0600-8211 про надання 3500 грн споживчого кредиту строком на 21 день від дати отримання кредиту, з терміном платежу до 8 лютого 2021 року. ОСОБА_2 зобов`язалася повернути кредит і сплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами з процентною ставкою 2% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, у зв`язку з чим річна процентна ставка визначена у розмірі 730%, що у гривневому еквіваленті за 21 день складає 1470,00 грн. Всього вартість кредиту становить 4970,00 грн. У визначений договором строк - до 08.02.2021 р позивачка кредит не повернула у зв`язку з тяжким майновим станом. Проте, кредитор продовжує щоденно нараховувати відсотки за користування кредитними коштами та вживає заходів примусу позичальника сплатити весь розмір нарахованого боргу. Станом на 07.04.2021 р вартість кредиту зросла і становить 9030 грн. При укладенні кредитного договору і видачі кредиту ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" не ознайомило позичальника з істотними умовами кредитування та можливими ризиками, зокрема: про зміну кредитором процентної ставки за споживчим кредитом (грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредитору у разі несвоєчасного виконання умов Договору); про пролонгацію (продовження) строку дії Договору; приховані штрафні санкції. Договір про надання споживчого кредиту № 0600-8211 від 19.01.2021 року в частині застосування штрафів, завищених відсотків за користування споживчим кредитом не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509, ч. 1, ч. 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми, як засобу стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання, перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитора, тим більше в умовах карантину у зв`язку з коронавірусною хворобою (COVID-19). Просить позов задовольнити.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Положення статті 627 ЦК України та статті 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
В ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Частиною першої статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Відповідно до частин першої, другої статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".
Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Встановлення взаємних прав та обов`язків щодо надання споживчого кредиту між конкретними учасниками кредитних відносин в розумінні п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону Українип "Про електронну комерцію" здійснюється шляхом укладення між сторонами Кредитного (електронного) договору.
19 січня 2021 року між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та ОСОБА_1 було укаладено Кредитний (електронний) договір № 0600-8211 (Договір) (а.с.14-15).
І Договір № 0600-8211 від 19 січня 2021 року і Паспорт споживчого кредиту, затверджений наказом ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" № 175-П від 3 листопада 2020 р, підписані електронним підписом споживача ОСОБА_1 з використанням надісланого на належний їй номер мобільного телефону одноразового ідентифікатора (одноразовий пароль) А481.
Дослідивши кредитний договір № 0600-8211 від 19.01.2021 р, укладений між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та ОСОБА_1 , суд знаходить, що він відповідає вимогам законів України "Про електронну комерцію", "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронний цифровий підпис".
Згідно з п.1 Договору № 0600-8211, кредитодавець надав позичальникові грошові кошти в сумі 3500 грн в кредит на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом.
Строк кредиту - 21 днів (п.2 Договору).
Пунктом 3 Договору визначено графік платежів, який складається з наступного: термін платежу - 08.02.2021 р (п.п.3.1 Договору); сума кредиту - 3500 грн (п.п.3.2 Договору); нараховану проценти - 1470 грн (п.п.3.3. Договору); комісія за видачу кредиту - 0 грн (п.п.3.4 Договору); разом до сплати - 4970 грн (п.п.3.5 Договору).
Протягом строку кредиту фіксована процентна ставка складає 2% від непогашеної суми кредиту за кожен день користування. Проценти за користування кредитом нараховуються з першого дня перерахування позичальнику суми кредиту до закінчення визначеного кредитним договором строку, на який надається кредит. Річна процентна ставка складає 730% (п.4 Договору).
ОСОБА_1 свого зобов`язання за Договором № 0600-8211 не виконала, у строк до 08.02.2021 р кредит в сумі 4970 грн не повернула.
Відповідач надіслав позивачці ОСОБА_1 попередження про те, що заборгвоаність за кредитним договором № 0600-8211 від 19.01.2021 р зросла і становить 7840 грн. (а.с.30).
Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостоюстатті 203 цього Кодексу.
Як встановлено в ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Стаття 230 ЦК України передбачає, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина першастатті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.
Згідно зі ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
До договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах,, зокрема, положення, згідно з якими: 1) для надання кредиту необхідно передати як забезпечення повну суму або частину суми кредиту чи використати її повністю або частково для покладення на депозит, або викупу цінних паперів, або інших фінансових інструментів, крім випадків, коли споживач одержує за таким депозитом, такими цінними паперами чи іншими фінансовими інструментами таку ж або більшу відсоткову ставку, як і ставка за його кредитом; 2) споживач зобов`язаний під час укладення договору укласти інший договір з кредитодавцем або третьою особою, визначеною кредитодавцем, крім випадків, коли укладення такого договору вимагається законодавством та/або коли витрати за таким договором прямо передбачені у складі сукупної вартості кредиту для споживача; 3) передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки; 4) встановлюються дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки (ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів").
Стаття 19 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлює, що нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.
Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Судом встановлено, що договір укладений в електронному вигляді та з електронним підписом. Позивачка ОСОБА_1 без отримання листа на адресу електронної пошти і смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету не змогла б укласти кредитний договір з відповідачем. Тому суд знаходить, що укладення кредитного договору у запропонованій відповідачем формі та на вказаних умовах відповідало внутрішній волі позивачки і цей правочин відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Звернувши до ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" із заявкою на отримання кредиту та підписавши договір, в якому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів: вказано суму кредиту та його вартість, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування, суд вважає, що ОСОБА_1 погодилася на укладання саме такого договору , засвідчила той факт, що вона обізнана з правилами і умовами кредитування, паспортом споживчого кредиту та підписала його за допомогою електронного підпису - одноразовим індетифікатором.
Законом України "Про захист прав споживачів" передбачено право споживача з моменту укладення договору відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору, протягом 14 днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснень причин. Проте, позивачка не скористалась таким правом.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом .
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Укладеним між сторонами кредитним договором визначена відповідальність позичальника за невиконання грошового зобов`язання, яка відповідає вимогам ст. 625 ЦК України, а саме, позичальник, який який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням 2% в день від суми боргу.
Пунктом 14 Договору передбачене право позичальника пролонгувати Договір на строк, що встановлений у пункті 2 кредитного договору (21 день), на умовах, в порядку та у спосіб, що визначені Правилами, але не більше 4 пролонгації. На строк пролонгації процентна ставка складає 2% від неповерненої суми кредиту за кожен день користування.
Відповідно до підпункту 11.1 пункту 11 Договору якщо кредитний договір не було пролонговано відповідно до пункту 14 кредитного договору, у випадку неповернення суми кредиту у строк, встановлений пунктом 2 кредитного договору, позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування чужими грошовими коштами за частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України у розмірі 2% за кожен день фактичного користування відповідною частиною суми кредиту по дату фактичного повернення всієї суми кредиту. Річна відсоткова ставка за процентами за користування чужими коштами складає 730%.
Отже, Договір не передбачає право кредитодавця пролонгувати договір, але надає право кредитору застосовувати штрафні санкції у разі порушення строків виконання кредитного зобов`язання позичальником.
Пунктом 15 Договору передбачено, що позичальник зобов`язаний сплатити проценти за ставкою, що діяла протягом відповідного періоду користування кредитом, за період фактичного користування кредитом.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).
Оспорюючи пункти 14, 15, 11 підпункт 11.1 кредитного договору, позивач та його представник не навели переконливих та істотних доводів щодо несправедливості таких умов кредитного договору, існування суттєвого дисбалансу між договірними правами і обов`язками сторін на шкоду споживачеві.
Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що умови договору порушують справедливий баланс прав та обов`язків сторін цього договору, є несправедливими чи незрозумілими для позивача, або негативно вплинули на її свідомий вибір при укладенні договору, чи суперечать чинному законодавству, а також моральним засадам суспільства.
А тому суд приходить до висновку про недоведеність обставин, які б свідчили про невідповідність умов кредитного договору № 0600-8211 від 19 січня 2021 року вимогам законодавства та про несправедливість його умов чи про його укладення шляхом обману, так як доводи представника позивача грунтуються виключно на його поясненнях і спростовуються самим змістом договору.
Отже, відсутні підстави для визнання означеного договору недійсним з підстав, передбачених ст.ст. 203, 215 ЦК України, ст.ст. 11, 18, 19 Закону України "Про захист прав споживачів".
Суд також враховує, що позивачка укладала Кредитний договір № 0600-8211 від 19.01.2021 р в умовах карантину, оголошеного в країні у зв`язку з коронавірусною хворобою COVID-19, усвідомлювала свої фінансові можливості щодо погашення кредиту на умовах і у строк, визначені в договорі, не надала суду докази про зміну фінансового чи майнового стану.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 7ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів», а судом відмовлено у задоволенні позовних вимог, то судові витрати у справі слід віднести за рахунок держави.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, Законом України "Про захист прав споживачів", Законом України "Про електронну комерцію", Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", Законом України "Про електронний цифровий підпис", суд
Відмовити в задоволенні позову представника позивача адвоката Журби Сергія Васильовичау в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" про визнання недійсним кредитного договору № 0600-8211 від 19 січня 2021 року в частині пролонгації (продовження) строку кредиту, застосування штрафних санкцій та зміни відсоткової ставки за користування кредитними коштами у понад визначений кредитним договором строк.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Повний текст рішення виготовлений 30.06.2021 р.

Головуючий суддя Зеленська В. І.