Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2021 Справа №607/9655/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого судді Братасюка В.М.,

- за участі секретаря с/з Паславської О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про зобов`язання вчинити дії та утриматися від вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває позов ОСОБА_1 до Головногоуправління Держгеокадастру у Тернопільській області про:

-зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва орієнтовною площею 2, 89 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення КСП Драганівський

-зобов`язання утриматися від вчинення будь яких дій ( заборонити) щодо відчуження, зміни означеної земельної ділянки (паю) в частині купівлі продажу, інших спосіб відчуження, а також в передачі прав на земельну ділянку.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на ту обставину, що рішенням суду, котре набрало законної сили, за позивачем визнане право на земельну частку (пай) в розмірі 2, 89 га у кадастровій зоні № 01 Квартал 001 КОАТУУ за рахунок нерозпайованих сільськогосподарських угідь в КСП «Драганівський» резервного фонду на території Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Незважаючи на рішення суду відповідач, на переконання позивача, протиправно відмовляє ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо земельної ділянки, на яку у позивача існує майнове право, а тому, лише в судовому порядку, останній в змозі захисти невизнане, порушене або оспорювань цивільне право на безоплатне набуття у власність земельної ділянки.

Ухвалою суду від 03 червня 2021 року, позов залишено без руху з визначенням процесуального строку на усунення виявлених недоліків.

Ухвалою суду від 16 червня 2021 року, провадження у справі відкрите.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просить вимогу задовольнити. В останнє засідання направив клопотання розглядати справу за власної відсутності.

Відповідач не забезпечив явки повноважного представника в судове засідання, разом з тим на адресу суду направив мотивований відзив на позовні вимоги ОСОБА_1 .

Позивач правом подати суду відповідь на відзив не скористався.

Заслухавши пояснення позивача, ознайомившись з наявними заявами по суті, доладивши наявні у справі письмові докази, судом встановлені наступні обставини.

«…Згідно записів трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 виданої ОСОБА_1 , 1955 р-н., останній 15.04.1979 року був прийнятий на роботу в колгосп ім. Димитрова на посаду інженера по техніці безпеки, 13.04.1984 року переведений на посаду директора цегельного заводу колгоспу, 29.08.1985 року переведений на посаду голови профспілкового комітету колгоспу, 29.07.1987 року звільнений з посади у зв`язку з обранням головою Драганівської сільської ради, 03.08.1995 року звільнений у зв`язку з закінченням строку повноважень голови сільської ради. У подальшому позивач працював сільським головою с. Підгороднє. Рішенням №1 1 сесії 22 скликання Драганівської сільської ради народних депутатів від 07.07.1994 року вирішено : до формування нових органів Ради виконавчого комітету, постійних комісій, інших структур покласти забезпечення організаційно-технічних функцій на існуючі органи та секретаря виконкому ОСОБА_2 .

Повноваження ОСОБА_1 , як секретаря виконкому сільської припинені 05.09.1994 року рішенням №4 1 сесії 22 скликання Драганівської сільської ради народних депутатів, оскільки секретарем обрано ОСОБА_3 .

Згідно протоколу загальних зборів колгоспу «Драганівка» від 23.03.1995 року, вирішено : 1.Прийняти колективну форму власності на землю; 2. Погодити із складом комісії по роздержавленню і приватизації землі; 3. Із земель колгоспу визначити ділянки державної власності; 4. Створити резервний фонд земель для подальшого перерозподілу під земельні частки громадянам, які набувають право на середню земельну частку.

Державним актом на право колективної власності на землю серії ТР 0086 від 16.09.1995 р., виданого на підставі рішення Драганівської сільської ради від 31.08.1995 року, колгоспу «Драганівський» передано у колективну власність 15579 га землі згідно з планом в с. Драганівка Тернопільського району Тернопільської області….

….Так відповідно до п. 3.6 Статуту членство у підприємстві припиняється в разі виходу або виключення з членів підприємства.

Доказів про добровільний вихід позивача ОСОБА_1 чи його виключення з членів колгоспу матеріали справи не містять.

Пунктом 3.9 Статуту КСП «Драганівський» передбачено збереження членства КСП при обранні на виборну посаду і при припиненні роботи по старості, якщо вони не виїхали на постійне місце проживання в іншу місцевість.

Згідно запису про місце проживання у паспорті позивача, ОСОБА_1 з 15.02.1979 року зареєстрований та проживає в с. Підгороднє Тернопільського району Тернопільської області.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на час паювання колективних земель, що перебували в колективній власності колгоспу КСП «Драганівський», позивач фактично був членом даного колективного підприємства, а тому відповідно до Земельного кодексу України (в редакції 1992 року), Указів Президента України «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»;він отримав право на земельну частку (пай)….»

Означені обставини встановленні рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 серпня 2018 року у справі №607/10841/18, яким за ОСОБА_1 визнане право на земельну частку (пай) в розмірі 2, 89 га у кадастровій зоні № 01 Квартал 001 КОАТУУ за рахунок нерозпайованих сільськогосподарських угідь в КСП «Драганівський» резервного фонду на території Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, а відтак в силу ч.4 ст. 82 ЦПК України, доказування не потребують.

Позовні вимоги ОСОБА_1 , як особи, чиє майнове право на земельний пай визнане рішенням суду, до ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області зводяться до відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вищезазначеної земельної ділянки у власність.

Відмову відповідача підтверджує Наказом від 09.11.2020 року №19-5726/14-20-СГ в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою».

Вивченням означеного наказу встановлено, що відмова позивачу ґрунтується на тому, що за відомостями Державного земельного кадастру, згідно Державної статистичної звітності форми 6-ЗЕМ станом на 01.01.2016 року, погодженої розпорядженням голови Тернопільської районної державної адміністрації від 15.01.2016 року №7-од «Про погодження річних земельних звітів по формі 6-зем, 6б-зем та 2-зем станом на 01.01.2016 року», масив в якому знаходиться земельна ділянка перебуває в користуванні третіх осіб.

Поряд з цим також встановлено, що позивач 03.06.2020 року звертався з заявою до Драганівської сільської ради Тернопільського району, змістом якої просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в розмірі 2, 89 га на території Драганівської сільської ради, члену КСП «Драганівський», ОСОБА_1 .

До заяви позивач приєднував копію рішення Тернопільського міськрайонного сулу Тернопільської області від 17 серпня 2018 року у справі №607/10841/18, викопіювання з зазначенням місця розташування земельної ділянки.

Рішенням Драганівської сільської ради Тернопільського району тернопільської області від 14.07.2020 року №389 «Про погодження розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», прийнятого на виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.08.2018 року, вирішено погодити розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в розмірі 2, 89 га. громадянину ОСОБА_1 за межами населеного пункту с. Драганівка.

За вимогами частини другої статті 14 Конституції України право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Аналогічним чином, в силу вимог частини другої статті 78 Земельного кодексу України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

У відповідності до пункту "б" частини першої статті 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

При цьому, з огляду на зміст пункту "в" частини третьої статті 116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

На підставі пункту "б" частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

Виходячи з аналізу вказаних норм, позивачів вірно вказали, що мали виправдане очікування на отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею до 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства, із земель державної власності сільськогосподарського призначення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами шостою, сьомою статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно абз.1 ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Вказаною правовою нормою зобов`язано суб`єкта владних повноважень дотримуватись встановленого терміну розгляду поданого клопотання, а у випадку відмови, обгрунтувати таку відмову.

Ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно з ст.. 1 Закону України «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну ділянку (пай) мають зокрема:

-колишні члени КСП, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому силі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а іакож пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку;

-громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом;

-громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Згідно статті 2 Закону, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є:

- сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією;

- свідоцтво про право на спадщину;

- посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай);

- рішення сулу про визнання права на земельну частку (пай).

За нормою ст.3 Закону України «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

На виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/10841/18 від 17.08.2018 року, який ухвалив визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) в розмірі 2,89 га за рахунок не розпайованих сільськогосподарських угідь в КСП «Драганівський» резервного фонду на території Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, сесією Драганівської сільської ради Тернопільського району прийняте вище згадуване рішення від 14.07.2020 року № 389 «Про погодження розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» у розмірі 2,89 га громадянину ОСОБА_1 за межами населеного пункту с.Драганівка».

З метою оформлення права власності на земельну ділянку, власнику земельної частки (паю) необхідно звернутися до землевпорядної організації та укласти договір на розробку проектної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно п.4 статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Водночас, здійснювалося паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, тобто земель колективної, а не державної власності.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області не є і не може бути розпорядником земель колективної власності, а тому не є суб`єктом несення обов`язку щодо виділення земельної частки (паю) Позивачу.

За загальним правилом, позов має пред`являтися до суду позивачем до належного відповідача, як особи, котра заперечує, оспорював або не визнає право чи інтерес заявника. Пред`явлення позову до неналежного відповідача має наслідком відмову в задоволенні.

Системний аналіз наявних у справі доказів дозволяє суду зробити висновок про пред`явлення позову до неналежного відповідача Держгеокадастру, як державного органу, котрий не наділений Законом повноваженнями розпоряджатися землями колективної форми власності.

Керуючись ст. 4, 13, 8, 263, 265 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (вул. Лисенка, 20 а м. Тернопіль) про зобов`язання вчинити дії та утриматися від вчинення певних дій відмовити.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України , до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня складання повного тексту, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк