Справа № 446/731/20 Головуючий у 1 інстанції: Костюк У.І.
Провадження № 22-ц/811/806/21 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні представника заінтересованої особи ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам?янка-Бузького районного суду Львівської області в складі судді Костюк У.І. від 3 грудня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Кам`янка-Бузької РДА про визнання особи обмежено дієздатною та призначення піклувальника, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 03 грудня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Кам`янка - Бузької РДА про визнання особи обмежено дієздатною та призначення піклувальника - відмовлено.

Вказане рішення оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить рішення скасувати в частині висновку суду про визнання ОСОБА_1 факту вчинення нею спроби самогубства шляхом вживання таблеток, та у відповідній частині змінити рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 03.12.2020 року, виключивши з тексту описової частини рішення суду слова: «тому вона напилася таблеток і попала в реанімацію».

У вказаній частині рішення суду є необґрунтованим, оскільки під час розгляду судом даної цивільної справи вона жодного разу у жодній формі не вказувала про те, що вона «напилася таблеток і попала в реанімацію». Ця обставина підтверджується звукозаписом судового засідання від 12.10.2020 року єдиного судового засідання у справі, в якому вона надавала пояснення з приводу поданої ОСОБА_3 заяви. Таким чином, Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області, не маючи для цього жодних підстав, визнав встановленою обставину визнання нею факту вчинення спроби самогубства. Зазначає, що наявність у рішенні суду необгрунтованого, нічим не підтвердженого висновку про те, що вона нібито визнає факт вчинення самогубства суперечить її інтересам, оскільки принижує її людську та християнську гідність.

В судове засідання окрімпредставника заінтересованої особи ОСОБА_1 ОСОБА_2 , інші учасники справине з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності, зважаючи на те, що такі особи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 8.06.2021 року було постановлено проводити розгляд справи у закритому судовому засіданні, зважаючи на те, що предмет розгляду стосується психічного здоров`я особи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заінтересованої особи на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви осіб, що беруть участь у справі в межах доводів заяви, апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. 39 ЦК України, ст.ст. 1, 3, ч.1 ст. 7 Закону України «Про психіатричну допомогу», ч.3 ст. 296, ч.1 ст. 297, ч.1 ст. 300 ЦПК України, п. 3 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмеженою дієздатним чи недієздатним» №3 від 28.03.1972р., та відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що заявник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 . Суд встановив, що згідно з виписки із медичної картки стаціонарного хворого №4312 виданої лікарем Садовим А.І. КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м.Львова» вбачається, про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , госпіталізована в реанімаційне відділення у зв`язку з отруєнням невідомими медикаментами, внаслідок передозування. Згідно оглянутої в судовому засіданні медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання перебувала на стаціонарному лікуванні з 16.09.2018-01.10.2018 в реанімаційному та 1-му терапевтичному відділенні. Згідно довідки №1533 від 07.10.2020, виданою КНП ДОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 на диспансерному обліку не перебуває у лікаря нарколога. Відповідно до виписки №385 від 08.10.2020, виданої Поліклінічним відділенням «КНП Кам`янка-Бузька центральна районна лікарня» ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає в с. Старий Яричів на обліку в психіатричному і наркологічному кабінетах не перебуває. Також суд встановив, що згідно характеристики ФОП ОСОБА_4 , виданої 31.08.2020 ОСОБА_1 , 1988 р.н., яка працює на посаді менеджера (управителя) з 03 липня 2019 року по теперішній час. За період перебування на посаді зарекомендувала себе позитивно, як привітний та сумлінний працівник. Ділові якості проявляє на найвищому рівні, постійно прагне до самовдосконалення. У колективі з усіма підтримує рівні, дружні відносини і користується повагою та авторитетом у керівництва. Суд зазначив, що законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Також суд вказав, що доказами на які посилається заявник для визнання ОСОБА_1 про обмеження цивільної дієздатності є те, що ОСОБА_1 вчинила спробу самогубства та потрапила в реанімаційне відділення КНП «Клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м.Львів», ОСОБА_1 частково втратила пам`ять та явно страждає на психічний розлад, оскільки регулярно здійснює «втечі» з дому. Однак, суд вважав, що заявником не представлено суду належних та допустимих доказів, а судом не здобуто, які беззастережно ствердили про наявність достатніх даних про психічний розлад здоров`я ОСОБА_1 . Крім того, в матеріалах справи відсутнє подання органу опіки та піклування про призначення заявника піклувальником ОСОБА_1 на вимогу ч.1 ст. 300 ЦПК України. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що заявником не доведено, обставин на які він покликається як на підставу позову, тому, в задоволенні заяви суд відмовив.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції в описовій частині рішення обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають, обставини які суд вважав встановленими не доведені, а тому рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі . Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є:

1) верховенство права;

2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом;

3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами;

4) змагальність сторін;

5) диспозитивність;

6) пропорційність;

7) обов`язковість судового рішення;

8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи;

9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом;

10) розумність строків розгляду справи судом;

11) неприпустимість зловживання процесуальними правами;

12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Обставини, встановлені рішенням третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, підлягають доказуванню в загальному порядку при розгляді справи судом.

10.04.2020 ОСОБА_3 звернувся в суд із заявою, в якій просив ухвалити рішення про обмеження цивільної дієздатності ОСОБА_1 , встановити над нею піклування та призначити його піклувальником.

В обґрунтування заяви посилався на те, що ймовірно його дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. 16.09.2018 його дружина вчинила спробу самогубства та потрапила в реанімаційне відділення КНП «Клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Львова» у зв`язку з тим, що наковталась пігулок. Після повернення з лікарні додому раптово зібрала речі та зникла під час перебування його в м. Керч АР Крим. У листопаді 2014 ОСОБА_1 «втекла» від уявного нею домашнього насильства з його боку, при тому що він взагалі перебував закордоном на роботі. Дружина має намір вчинити поділ майна, який подружжю не належить. Вказує, що не надавала жодної нотаріально-посвідченої письмової згоди на відчуження певного майна, хоча це не відповідає дійсності, та його дружина, напевно, через психічний розлад просто не пам`ятає того що робила. Зазначив, що ОСОБА_1 явно страждає на психічний розлад, оскільки вона регулярно здійснює «втечі», чим завдає істотної шкоди матеріальному становищу сім`ї. ОСОБА_1 кожен раз при втечі мариться переслідування її, домашнє насилля, можливе переховування ним доньки від неї на тимчасово окупованій території АР Крим.

З описової частини рішення суду вбачається, що судом першої інстанції викладено позицію по суті заяви заінтересованої особи ОСОБА_1 , щодо якої розглядається справа про визнання її обмежено дієздатною, де, зокрема, вказано, що «… у судовому засіданні ця особа вказала, що вона здорова, проблем з психікою не має, ОСОБА_3 , зраджував її, тому вона напилася таблеток і попала в реанімацію».

Судом апеляційної інстанції в порядку підготовки справи до розгляду досліджено матеріали справи та, зокрема, звукозапис судового засідання від 12 жовтня 2020 року у якому надавала свої пояснення ОСОБА_1 .

З прослуханого звукозапису судового засідання судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 не висловлювала жодних словесних зворотів, з яких можна було б зробити висновок, що вона вказувала про те, що «…вона напилася таблеток і попала в реанімацію».

Враховуючи вказане, судом першої інстанції помилково було вказано в описовій частині згідні слова.

Не заперечив цього і заявник у своєму відзиві на апеляційну скаргу.

Тому, відповідно до наведених вище норм процесуального закону в першу чергу суд зобов`язаний поважати честь та гідність учасників процесу, що слід розуміти і у тому сенсі, що суд не повинен допускати, зокрема, і у судових рішеннях фраз, висловів, зворотів, що могли б порушити право особи на повагу до честі та гідності, а тим більше не вживати висловів, які дійсності не відповідають та викладають позицію по суті справи учасника/учасниці викривлено або ж зовсім по іншому ніж це мало місце насправді. Крім цього, суд не може здійснювати виклад позиції сторони не у офіційно діловому стилі, а у розмовно-побутовій формі.

Крім цього, визнання особою певних фактів, обставин, подій, тощо може мати преюдиційне значення у розгляді інших справ, зокрема, і визнані особою обставини вказані судом в описовій частині судового рішення.

Зважаючи на вказане, доводи апеляційної скарги слід визнати частково обґрунтованими, а саму скаргу слід задовольнити частково, оскільки фразу, про виключення якої звернулась апелянтка, вона в судовому засіданні не говорила та висловів, з яких би можна було б зробити такий як вказано судом узагальнюючий висновок також. Зазначення ж цих слів у судовому рішенні встановлює визнання заінтересованою особою певних обставин та впливає на її права на повагу до честі та гідності, так як дійсності такі слова не відповідають.

Тому рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 3 грудня 2020 року слід змінити, виключивши з тексту описової частини рішення суду слова: «…тому вона напилася таблеток і попала в реанімацію».

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 3 грудня 2020 року змінити, виключивши з тексту описової частини рішення суду слова: «…тому вона напилася таблеток і попала в реанімацію».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 16 червня 2021 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Р.В. Савуляк

М.М. Шандра