РІШЕННЯ

іменем України

25 червня 2021 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Запорожець М. Б.

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз збут",

представники відповідача - Харченко Т. Г., Тиндик П. О. , Бондар М. В. ,

відповідач - Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз",

представники відповідача - Юркова Т. С., Ляшко О. Ю. ,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз збут", Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" про захист прав споживача,

в с т а н о в и в:

05.09.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, а 20.01.2020 - з уточненою позовною заявою, до ТОВ "Харківгаз збут", АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" з вимогами про захист його порушеного права споживача, що виявилося у неналежному визначенні ціни на спожитий природний газ, шляхом: визнання протиправними дій АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" щодо врахування йому, як побутовому споживачу, з жовтня 2018 року коефіцієнту приведення об`єму спожитого природного газу до стандартних умов у якості визначення кількості об`єму спожитого газу, який підлягає оплаті; визнання протиправними дій ТОВ "Харківгаз збут" щодо нарахування йому з жовтня 2018 року у складі суми оплати за спожитий природний газ кількості об`єму спожитого природного газу, приведеного до стандартних умов; заборони ТОВ "Харківгаз збут" нараховувати йому у складі суми оплати за спожитий природний газ коефіцієнт приведення об`єму спожитого природного газу до стандартних умов; зобов`язання ТОВ "Харківгаз збут" за період з жовтня 2018 року здійснити перерахунок оплати за природний газ за показаннями лічильника без застосування коефіцієнту приведення об`єму спожитого природного газу до стандартних умов.

На обґрунтування позову зазначив, що як побутовий споживач, він обліковує об`єм спожитого природного газу за показаннями лічильника (особовий рахунок № НОМЕР_1 / EIC НОМЕР_2 ).

З жовтня 2018 року йому надходять рахунки від відповідача 1, як постачальника природного газу, в якому об`єм природного газу до сплати розраховано з урахуванням коефіцієнту приведення об`єму спожитого газу до стандартних умов.

27.11.2018 він звернувся до відповідача 1 щодо здійснення перерахунку без використання вказаного коефіцієнту, на що отримав відповідь листом від 04.12.2018 № km09-ЛВ-14402-1218, у якому відповідач 1 повідомив, що питання щодо визначення об`ємів спожитого газу не входить до його компетенції. Для вирішення порушеного питання необхідно звернутись до ГРМ ПАТ "Харківгаз".

30.01.2019 він звернувся до відповідача 2 із претензією, якою вимагав, зокрема, надати відомості про правові підстави формування та обґрунтування застосування щодо нього коефіцієнту приведення обсягів спожитого газу до стандартних умов, а також негайно скоригувати його особовий рахунок № НОМЕР_1 / EIC НОМЕР_2 без застосування коефіцієнту приведення до стандартних умов, оскільки таке коригування не розповсюджується на громадян - споживачів.

На свою претензію він отримав відповідь № 61001.3.1-Лв-5018-0219 від 18.02.2019, в якій урахування коефіцієнту приведення об`єму спожитого газу до стандартних умов відповідач 2 обґрунтовує "Методикою визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі не приведення об`єму газу до стандартних умов", затвердженого Наказом Міністерства палива та енергетики України 21.10.2003, № 595, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.12.2003 за № 1224/8545.

Крім того, 31.07.2019 він звертався до відповідача 1 з листом-вимогою від 22.07.2019 про здійснення перерахунку без використання коефіцієнту приведення об`єму спожитого газу до стандартних умов, а також до відповідача 2 з аналогічною вимогою 28.08.2019 через особовий кабінет ресурсу 104.ua.

На лист-вимогу від 22.07.2019 він не отримав жодної відповіді, проте, на електронне звернення він отримав відповідь, у якій відповідач 2 в обґрунтування правомірності застосування коефіцієнту приведення об`єму спожитого природного газу до стандартних умов посилався на: Закон України "Про ринок природного газу" (п. 31 розділу 1), який визначає, що природний газ є товарною продукцією, "що перебуває у газоподібному стані за стандартних умов (тиск - 760 міліметрів ртутного стовпа і температура 20 градусів за Цельсієм)"; Кодекс газорозподільних систем, який затверджено постановою НКРЕКП України від 30.09.2015 № 2494. У цьому документі вказано, що об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов; Положення типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, який визначає розрахунковою одиницею "розподіленого та спожитого природного газу один кубічний метр природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі газорозподільних систем"; Правила постачання природного газу, затверджені постановою НКРЕКП від 30.09.2015, № 2496, якими визначено брати за розрахункову одиницю "один кубічний метр (м куб.) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі газорозподільних систем".

Однак, такі обґрунтування є неналежними, а вищезазначені нормативні акти не можуть застосовуватись до нього, як до побутового споживача, оскільки визначають застосування такого коефіцієнту у взаємовідносинах газотранспортних та газорозподільних підприємств між собою та комерційними споживачами щодо продажу газу як товарної одиниці.

Відповідач 2 надав відзив на первісний позов, в якому з посиланням на п. 5.3 Типового договору про розподіл природного газу, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2498 (далі - типовий договір розподілу природного газу), наполягав на тому що ним вірно застосовується коефіцієнт приведення спожитого природного газу до стандартних умов для визначення оплати за спожитий природний газ.

Однак, таке твердження не засноване на нормах чинного законодавства, а для побутового споживача в якості одиниці об`єму для оплати за спожитий природний газ мають використовуватись лише дані лічильника газу, а не розрахований об`єм, приведений до стандартних умов.

Чинним законодавством в сфері розподілу, постачання та споживання природного газу, споживачі поділяються на дві категорії з різними правилами обліку розподіленого та спожитого природного газу та різними предметами оплати.

В його домоволодінні для обліку об`єму спожитого газу встановлено побутовий лічильник газу типу GALLUS 2000-U з робочим діапазоном температур від - 30°С до +60°С, що також підтверджено відповідачем 2.

Таким чином, Кодексом ГРС прямо та однозначно встановлено, що для визначення фактичного об`єму спожитого природного газу для побутового споживача слід приймати саме дані цього лічильника без будь-яких інших розрахунків чи приведень.

В цій справі він є побутовим споживачем, оскільки є фізичною особою, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Постачальником природного газу йому, як побутовому споживачу природного газу, є ТОВ "Харківгаз збут", оскільки саме цей суб`єкт господарювання, на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання, тобто реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.

Оператором газорозподільної системи є АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", який здійснює розподіл природного газу на адресу його постачальника - ТОВ "Харківгаз збут".

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Таким чином, безпосередньо відносини щодо реалізації йому природного газу, в тому числі його обліку та оплати виникають між ним та ТОВ "Харківгаз збут", як постачальником, а не з АТ "Харківгаз".

АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" має обов`язок лише здійснювати облік об`єму спожитого газу саме за показаннями лічильника без приведення до стандартних умов. Для захисту своїх прав побутового споживача він звернувся до суду із цим позовом (том 1 а. с. 1-5, 162-166).

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 09.09.2019 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання на 10.10.2019.

07.10.2019 від представника відповідача АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" Юркової Т. С. до суду надійшли відзив на позовну заяву, у якому викладено заперечення проти позову (том 1 а. с. 34-38, 56-60) та клопотання про зупинення провадження у справі (том 1 а. с. 61-63).

10.10.2019 за клопотанням позивача відкладено підготовче засідання.

28.10.2019 від директора ТОВ "Харківгаз збут" Тиндик П. О. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому викладені заперечення проти позову (том 1 а. с. 74-76).

30.10.2019 від представника відповідача АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" Юркової Т. С. до суду надійшло клопотання про долучення письмових доказів (том 1 а. с. 85-86).

07.11.2019 в підготовчому засіданні позивач подав відповідь на відзив та за клопотанням представника АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" Юркової Т. С. відкладено підготовче засідання.

28.11.2019 від представника відповідача АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" Ляшко О. Ю. до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву про захист прав споживачів (том 1 а. с. 107-110).

09.12.2019 відкладено підготовче засідання, у зв`язку з неможливістю вирішення всіх питань у підготовчому засіданні.

12.12.2019 від представника відповідача АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" Ляшко О. Ю. до суду надійшло письмове уточнення до клопотання про зупинення провадження у справі (том 1 а. с. 116-118).

21.01.2020 за клопотанням представника відповідача АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" Ляшко О. Ю. відкладено підготовче засідання.

03.02.2020 від представника відповідача Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" Харченка Т. Г. до суду надійшов відзив на уточнену позовну заяву, в якому викладені заперечення проти позову з посиланням на положення Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП, № 2496 від 30.09.2015, та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1382/27827; Кодексу газорозподільних систем, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 від 30.09.2015 № 2494 (том 1 а. с. 178-180).

17.02.2020 від представника відповідача АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" Ляшко О. Ю. до суду надійшов відзив на уточнену позовну заяву, в якому викладені заперечення проти позову з посиланням на положення Закону України "Про ринок природного газу"; Кодексу газорозподільних систем; Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року, № 2498; Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 26 лютого 2004 року, № 116, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 березня 2004 року за № 346/8945 (том 1 а. с. 191-195).

20.02.2020 підготовче засідання відкладення, у зв`язку із відрядженням судді.

19.03.2020, 24.04.2020 у зв`язку із заходами, які вживаються у державі згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19", причини неприбуття в судове засідання учасників цивільного процесу судом розглядаються як поважні, тому підготовче засідання було відкладено.

03.06.2020 від представника відповідача АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" Ляшко О. Ю. до суду надійшло клопотання про долучення письмових доказів.

04.06.2020 у зв`язку із заходами, які вживаються у державі згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19", причини неприбуття в судове засідання учасників цивільного процесу судом визнані поважними, тому підготовче засідання було відкладено.

24.06.2020 за клопотаннями представників відповідача АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" Юркової Т. С., Ляшко О. Ю. відкладено підготовче засідання.

17.08.2020 за клопотанням відповідача АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" Юркової Т. С. відкладено підготовче засідання.

11.09.2020 у підготовчому засіданні відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, вирішено питання про всі процесуальні дії, що необхідно вчинити до закриття підготовчого провадження та початку судового розгляду, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.10.2020.

23.10.2020 за клопотанням представника відповідача АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" Юркової Т. С. відкладено судовий розгляд.

24.11.2020, 19.01.2021 відкладено судовий розгляд, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

15.04.2021 за клопотанням позивача відкладено судовий розгляд.

18.05.2021 за клопотанням представника відповідача АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" Ляшко О. Ю. відкладено судовий розгляд.

18.06.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" Ляшко О. Ю. про зупинення провадження у справі. Розпочато розгляд справи по суті, учасники цивільного процесу виступили із вступним словом, досліджені письмові докази, за клопотанням позивача в судовому засіданні оголошено перерву.

25.06.2021 закінчено розгляд справи по суті.

Під час судового розгляду позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у заявах по суті. Додатково послався на факти, встановлені судовими рішеннями в адміністративній справі за позовом АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу на ПАТ "Харківгаз" за порушення ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу та здійснення заходів державного регулювання.

Представник відповідача АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" Ляшко О. Ю. проти позову заперечувала з підстав, викладених у заявах відповідачів по суті.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача 2, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно пункту 1 та 7 частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права та припинення правовідношення.

Між сторонами виникли відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг в результаті чого виник спір щодо захисту прав споживачів житлово-комунальних послуг, зокрема щодо визнання права на забезпечення індивідуальним лічильником природного газу за рахунок виконавця таких послуг та припинення правовідносин за останнім абзацом п. 5.5. Типового договору розподілу природного газу.

На підставі досліджених під час судового розгляду доказів встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є споживачем природного газу, який надає йому Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз збут" (його особовий рахунок № НОМЕР_1 /EIC НОМЕР_2 )та споживачем послуг з розподілу газу, які надає йому за місцем його постійної реєстрації Оператор газорозподільної системи (далі - оператор ГРМ) Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" за адресою: 63404, Харківська область, м. Зміїв, вул. Рогатинська, буд. 34.

Не заперечувалося сторонами, а також і підтверджується письмовими доказами, що зжовтня 2018 року позивачу здійснюється нарахування платежів за спожитий природний газ, об`єм якого розраховано за показаннями лічильника з урахуванням коефіцієнту приведення об`єму спожитого газу до стандартних умов. При цьому позивачем заперечується правомірність застосування у відношенні нього, як побутового споживача, зазначеного коефіцієнту, у зв`язку з чим між сторонами виник спір (том 1 а. с. 6-25, 47, 48).

При цьому, об`єм спожитого природного газу, з урахуванням коефіцієнту приведення об`єму спожитого газу до стандартних умов, що підлягає оплаті, визначається відповідачем 2 та відповідна інформація передається відповідачу 1, який здійснює нарахування сум, що підлягають сплаті споживачами, на підставі отриманих від відповідача 2 відомостей щодо об`ємів спожитого природного газу.

Приписами ст. 4, п. 32 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства. Регулятором ринку природного газу є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494 затверджено Кодекс газорозподільних систем.

Відповідно до положень пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу об`єм природного газу - кількість газу (м куб.), виміряна вузлом обліку природного газу або визначена в результаті інших регламентних процедур, передбачених цим Кодексом.

Положеннями глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем встановлено, що визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача.

Відповідно до пункту 5.3 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (м куб.) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі газорозподільних систем.

Пунктом 1.1 Наказу Міненерговугілля №737 визначено, що річні обсяги нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах розраховуються відповідно до Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 № 264, Методики визначення питомих виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 № 264, та Методики визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі неприведення об`єму газу до стандартних умов, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 21.10.2003 № 595.

Газорозподільні підприємства самостійно згідно з методиками, зазначеними в підпункті 1.1 пункту 1 цього наказу, розраховують річні обсяги нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу на календарний рік та не пізніше ніж за 2 місяці до початку року подають їх на затвердження до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України.

На підставі даних, отриманих від газорозподільних підприємств щодо розрахованих річних обсягів нормативні втрати і виробничо-технологічних витрат природного газу, Міністерство енергетики та вугільної промисловості України впродовж місяця затверджує щодо кожного газорозподільного підприємства розміри нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах на наступний календарний рік.

Згідно з пунктом 1.3 зазначеного вище наказу Міністерство енергетики та вугільної промисловості затверджує щодо кожного газорозподільного підприємства розміри нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах на наступний календарний рік.

Методикою №264 визначено, що виробничо-технологічні втрати газу - це газ, що втрачається під час транспортування газу газорозподільними та внутрішньобудинковими мережами, а також під час виконання профілактичних робіт і поточних ремонтів.

Об`єм фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу Оператора ГРМ розраховується як різниця між об`ємом надходження природного газу до ГРМ у відповідний період і об`ємом природного газу, який розподілений між споживачами.

Нормативні втрати і виробничо-технологічні витрати природного газу визначаються із застосуванням Методик №264 та №595.

Відповідно до глави 1 Методики №595, ця Методика призначена для розрахунків питомих втрат газу в разі не приведення до стандартних умов результатів вимірювання об`ємів газу низького тиску, які вимірюються лічильниками, що не мають спеціальних пристроїв для автоматичного приведення до стандартних умов їх показів при зміні тиску та/або температури газу. Розрахунки питомих втрат газу здійснюються за допомогою коефіцієнтів коригування показів лічильників. Питомі втрати газу визначаються підприємствами з газопостачання та газифікації розрахунковим шляхом самостійно згідно з даною Методикою і включаються до собівартості транспортування газу цих підприємств.

Положеннями статті 48 Закону України "Про ринок природного газу" передбачено ціни на ринку природного газу, що регулюються державою, зокрема тарифи на послуги транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору) природного газу та послуги установки LNG, а також інші платежі, пов`язані з доступом до газотранспортних і газорозподільних систем, газосховищ та установки LNG або приєднанням до газотранспортної або газорозподільної системи.

При цьому, суб`єкт господарювання не наділений повноваженнями самостійно визначати для побутових споживачів (категорії населення) коефіцієнти, ціни або тарифи.

Відповідні витрати лише можуть бути включені до структури тарифу на розподіл природного газу, за наявності відповідного належного обґрунтування, підтвердженого відповідними доказами та матеріалами, які подаються на затвердження до НКРЕКП.

В свою чергу, за змістом абзацу другого пункту 3 глави 1 розділу IX Кодексу газорозподільних систем питання приведення обсягів спожитого природного газу до стандартних умов врегульовано розділом XV Кодексу газорозподільних систем.

Так, пунктом 6 глави 1 розділу XV Кодексу газорозподільних систем визначено, що для проведення розрахунків по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, коефіцієнт приведення до стандартних умов (k) необхідно визначати за відповідними додатками до Методики №116.

Глава 1 "Загальні положення" та Глава 2 "Галузь використання" Методики №116 визначають, що розрахунки об`єму газу, приведеного до стандартних умов, здійснюються з урахуванням коефіцієнтів коригування показів лічильників, визначених у цій Методиці. Такі розрахунки виконуються споживачами газу самостійно. Дія цієї Методики поширюється на суб`єктів господарювання, які у господарсько-виробничій діяльності для вимірювання об`єму спожитого газу використовують лічильники, крім випадків використання газу за показами лічильників громадянами-підприємцями для власних потреб.

Оскільки, побутові споживачі, не є суб`єктами господарювання та громадянами-підприємцями норми Методики №116, зокрема величини коефіцієнтів, також не можуть бути застосовані по відношенню до побутових споживачів.

Чинними нормативно-правовими актами не визначено величин коефіцієнтів приведення до стандартних умов при здійсненні комерційних розрахунків із побутовими споживачами.

З огляду на викладене, суд зазначає, що норми Кодексу газорозподільних систем, не містять положень, які регламентують процедуру приведення об`ємів спожитого природного газу побутовими споживачами до стандартних умов для здійснення комерційних розрахунків.

Норми Кодексу щодо приведення до стандартних умов для побутових споживачів застосовується виключно при здійсненні перерахунків об`ємів природного газу (куб. м) в енергетичні одиниці (кВтгод) та надання їх побутовим споживачам інформаційно.

Разом із тим, поняття "об`єм" та "обсяг" природного газу є різними категоріями.

Об`єм природного газу вимірюється виключно в куб. м, а обсяг природного газу в енергетичних одиницях (кВт год).

Визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по 1 об`єкту побутового споживача здійснюється виключно в одиницях об`єму природного газу (м куб.) на підставі даних лічильника природного газу.

Ціна на природний газ для побутових споживачів, яким продаж природного газу здійснює постачальник із спеціальними обов`язками, встановлюється згідно із Положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 № 867, за певний об`єм природного газу, виражений в м куб.

Враховуючи вищезазначене, визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача для здійснення комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами здійснюється, виключно в одиницях об`єму природного газу (м куб.) на підставі фактичних даних лічильника природного газу.

Пунктом 3 глави 1 розділу IX Кодексу передбачено, що фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання, та інших регламентованих процедур у передбачених цим Кодексом випадках. Об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом XV цього Кодексу.

З урахуванням викладеного вище, суд доходить висновку, що об`єм природного газу не може бути приведений до стандартних умов без наступного його переведення в одиниці для подальшого використання при розрахунках.

Визначення та розрахунок тарифу на послуги розподілу природного газу для суб`єктів господарювання, які отримали або мають намір отримати ліцензію на провадження господарської діяльності з розподілу природного газу здійснюється відповідно до Методики визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу, затвердженої постановою НКРЕКП від 25.02.2016 №236.

Відповідно до положень пункту 6 Розділу II Методики №236, на перехідний період тарифи на послуги розподілу природного газу визначаються окремо для побутових та не побутових споживачів суб`єкта господарювання з розподілу природного газу за одиницю приєднаної потужності. Згідно з цією Методикою, при розрахунку тарифів на послуги розподілу природного газу враховуються нормовані виробничо-технологічні витрати та втрати природного газу (технічно неминучий убуток) підприємства з газопостачання та газифікації.

Аналіз змісту зазначених вище нормативних актів дозволяє дійти висновку, що на час виникнення спірних відносин відповідачі не мали підстав вимагати від позивача оплату спожитого природного газу в об`ємах, що були визначені з урахуванням коефіцієнту приведення до стандартних умов.

На наявність підстав для такого висновку вказують і наступні обставини.

23.11.2018 НКРЕКП, відповідно до ст. 4 Закону України «Про ринок природного газу» та ст. 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг», прийняла Постанову № 1517, якою заборонила Публічному Акціонерному Товариству «Харківгаз» при здійсненні обліку природного газу, використаного побутовими споживачами, приводити об`єми природного газу до стандартних умов для здійснення комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами. У разі проведення у жовтні 2018 Публічним Акціонерним Товариством «Харківгаз» об`ємів використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов, Публічному Акціонерному Товариству «Харківгаз» необхідно здійснити за жовтень 2018 року перерахунок об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єктах побутових споживачів відповідно до фактичних показань лічильників природного газу.

26.03.2019 НКРЕКП проведено відкрите засідання, за участю представників Публічного акціонерного товариства "Харківгаз", за результатами якого прийнято постанову № 431 від 26.03.2019 "Про накладення штрафу на ПАТ "Харківгаз" за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу та здійснення заходів державного регулювання", яке виявилося у порушенні вимог глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ у частині визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача на межі балансової належності між оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог Кодексу ГРМ (том 1 а. с. 64).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.12.2019 (Справа № 520/3601/19), залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2020, адміністративний позов Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови №431 від 26.03.2019 залишено без задоволення. (том 2 а. с. 67-78).

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02.09.2020 (Справа № 520/3601/19) відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою на вказані судові рішення, що подана особою, яка не брала участі у розгляді справи (том 2 а. с. 79).

Отже у справі, яка розглядалася в порядку адміністративного судочинства за участі в якості позивача АТ "Оператор ГРС "Харківгаз", встановлені обставини щодо неправомірного донарахування АТ "Оператор ГРС "Харківгаз" побутовим споживачам починаючи з жовтня 2018 року обсягів природного газу, які враховують різницю у приведенні до стандартних умов.

При цьому, суди не прийняли посилання позивача у адміністративній справі на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 24.12.2019 у справі № 640/21017/18, від 03.02.2020 у справі № 640/20866/18, спірні правовідносини у яких виникли з приводу правомірності постанови НКРЕКП від 23.11.2018 № 1493 «Про заборону ПАТ «Житомиргаз» приводити об`єми використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов при здійсненні комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами» та від 23.11.2018 № 1488 «Щодо заборони ПАТ «Волиньгаз» приводити об`єми використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов при здійсненні комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами» відповідно.

Колегія суддів звернула увагу, що предметом зазначених справ є правомірність інших постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щодо заборони іншим суб`єктам господарювання приводити об`єми використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов при здійсненні комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами, та висновки суду у вказаних вище справах не впливають на чинність та обов`язковість виконання постанови НКРЕКП від 23.11.2018 № 1517 «Щодо заборони ПАТ «ХАРКІВГАЗ» приводити об`єми використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов при здійсненні комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами».

З приводу того, що в рамках справи № 640/21402/18 судом надана оцінка правомірності постанови НКРЕКП від 23.11.2018 № 1517 та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2020 вказану постанову НКРЕКП визнано протиправною та нечинною, суд зазначив, що на час виникнення спірних правовідносин, прийняття відповідачем оскаржуваної постанови № 431 від 26.03.2019 про накладення штрафу на позивача, звернення позивача до суду та на час розгляду справи судом першої інстанції положення постанови НКРЕКП від 23.11.2018 № 1517 були чинними та підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Отже, визнання нечинною постанови НКРЕКП від 23.11.2018 № 1517 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2020 по справі № 640/21402/18, яка набрала законної сили 03.03.2020, не може мати наслідком визнання протиправними висновків відповідача стосовно порушення позивачем Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу та здійснення заходів державного регулювання, покладені ним в основу оскаржуваної постанови про накладення штрафу на позивача, та були сформовані відповідачем до визнання нечинною постанови НКРЕКП від 23.11.2018 № 1517.

З урахуванням викладеного, посилання представників відповідачів на обставини, що встановлені в інших справах, які розглядалися та розглядаються різними судами в порядку цивільного, адміністративного судочинства (том 1 а. с. 87-96, 119-158, 196-202, 217-218, том 2 а. с. 51-53), не спростовують висновку суду, що приведення позивачем об`ємів використаного природного газу побутовим споживачам до стандартних умов при здійсненні комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами не передбачено чинним законодавством України, а отже є протиправним.

Виходячи з цього, доводи позивача про порушення відповідачами його прав споживача природного газу та послуг з його розподілу знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Відповідно до п. п. 1, 6 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 21 вказаного Закону визначено, що крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 7) ціну продукції визначено неналежним чином.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Виходячи з обраного позивачем способу захисту порушеного права споживача, його позовна заява підлягає частковому задоволенню, шляхом: визнання протиправними дій АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" щодо врахування з жовтня 2018 року ОСОБА_1 , як побутовому споживачу, коефіцієнта приведення об`єму спожитого газу до стандартних умов у якості визначення кількості об`єму спожитого природного газу, який підлягає оплаті; визнання протиправними дій ТОВ "Харківгаз збут" щодо врахування з жовтня 2018 року ОСОБА_1 , як побутовому споживачу, у складі суми оплати за спожитий природний газ кількості об`єму спожитого газу, приведеного до стандартних умов; зобов`язання ТОВ "Харківгаз збут" здійснити перерахунок оплати за природний газ ОСОБА_1 , як побутовому споживачу, за період з жовтня 2018 року за показаннями лічильника без застосування коефіцієнта приведення об`єму спожитого природного газу до стандартних умов.

Що стосується вимоги про заборону ТОВ "Харківгаз збут" нараховувати позивачу у складі суми оплати за спожитий природний газ коефіцієнт приведення об`єму спожитого природного газу до стандартних умов, то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки відсутні докази того, що відповідачами в подальшому будуть порушуватися права позивача як споживача природного газу та послуг з його розподілу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позову особи, звільненої від сплати судового збору, з відповідачів належить стягнути судовий збір на користь Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-83, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" щодо врахування з жовтня 2018 року ОСОБА_1 , як побутовому споживачу, коефіцієнта приведення об`єму спожитого газу до стандартних умов у якості визначення кількості об`єму спожитого природного газу, який підлягає оплаті.

Визнати протиправними дії ТОВ "Харківгаз збут" щодо врахування з жовтня 2018 року ОСОБА_1 , як побутовому споживачу, у складі суми оплати за спожитий природний газ кількості об`єму спожитого газу, приведеного до стандартних умов.

Зобов`язати ТОВ "Харківгаз збут" здійснити перерахунок оплати за природний газ ОСОБА_1 , як побутовому споживачу, за період з жовтня 2018 року за показаннями лічильника без застосування коефіцієнта приведення об`єму спожитого природного газу до стандартних умов.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз збут" до Державного бюджету України (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір в розмірі 1536 (одну тисячу п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп., які перерахувати на рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Стягнути Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" до Державного бюджету України (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп., які перерахувати на рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз збут", місцезнаходження: 61004, м. Харків, вул. Москалівська, б. 57/59, .

Відповідач - Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", місцезнаходження: 61109, Харківська область, м. Харків, Червонозаводський район, вул. Безлюдівська, буд. 1, .

Повний текст рішення складено 05.07.2021.

Головуючий: В. В. Овдієнко