КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 536/1047/19
Провадження № 2/534/48/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 року місто Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Куц Т.О., з участю: секретарів судового засідання Похилої В.В., представника позивача адвокатки Луньової А.Г., представника відповідачів адвоката Костянецького А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Горішні Плавні Полтавської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

АТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з вказаним позовом, у якому посилається на те, що 17.12.2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ПАТ «Альфа-Банк» права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами.

Відповідно до Договору та чинного законодавства покупець набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій.

Згідно вищезазначеного договору відбулося відступлення права вимоги за договором кредиту № 176-к від 05.10.2005 , що було укладено між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичною особою ОСОБА_1 відповідно до якого банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 19800 США, а відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання чим порушує умови договору, в результаті чого, станом на 12.06.2019 має прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 10978,15 доларів США, заборгованість за відсотками 68,58 грн доларів США, 658.75 доларів США заборгованість по комісії.

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника, було укладено договір поруки поруки між Банком та ОСОБА_2 №117п.

Посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_1 зобов`язань щодо повернення суми кредиту, позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в сумі 11705,48 доларів США та судові витрати по справі.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.02.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження з призначенням справи до судового розгляду.

27.02.2020 від представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить застосувати до спірних правовідносин позовну давність та відмовити у позові повністю (а.с.80-86).

У відзиві зазначає, що позивачем не доведено належними та достовірними доказами факт набуття прав кредитора та їх обсяг у зобов`язанні. Також вважає, що вимоги банку про стягнення комісії у сумі 658,75 доларів США є незаконними посилаючись на норми ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів». Зазначає, що відповідно до п. 3.3 Договору датою остаточного повернення віх коштів за кредитом є шістдесятий календарний день від дня нарахування відсотків, враховуючи, що позичальнику були нараховані проценти за користування кредитом у сумі 68,58 доларів США, які не сплачені у встановлений договором строк, отже датою остаточного повернення всіх коштів за кредитом є шістдесятий календарний день тобто 29 серпня 2014 і саме з цієї дати почав перебіг строк позовної давності до всіх коштів за кредитом, однак банк звернувся з позовом лише у липні 2019. Крім того кредитор не скористався правом пред`явити позов до поручителя у строк визначений ст. 559 ЦК України, тому порука ОСОБА_2 припинилась.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник АТ «Альфа-Банк» позов підтримала і просила його задовольнити повністю.

Представник відповідачів адвокат Костянецький А.Г. позов АТ «Альфа-Банк» не визнав, суду пояснив, що позов не підлягає задоволенню, тому що сплинули строки позовної давності передбачені законом. Крім того позивачем не доведено факту відступлення права вимоги за Договором.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 05 жовтня 2005 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір №176-к від 05 жовтня 2005 року (т.1 а.с.17-23).

Відповідно до п.2 договору банк надає позичальнику кредит у сумі 19800 доларів США, що по курсу НБУ станом на 05 жовтня 2005 року становить 99990,00 гривень на умовах передбачених цим договором. За користування кредитом встановлюється процентна ставка в розмірі 12% річних. Кінцевий термін повернення кредиту та відсотків за ним до 02 жовтня 2025 року. У разі несвоєчасної сплати відсотків за користування, датою остаточного повернення всіх коштів за кредитом є шістдесятий календарний день від дня нарахування відсотків, що не сплачені у встановлений цим договором строк, але не пізніше дати кінцевого терміну повернення кредиту та відсотків за ним. Погашення кредиту та процентів за ним здійснюється позичальником щомісячно відповідно до графіку, який є невід`ємною частиною цього договору. Кредит надається позичальнику для придбання ним нерухомості у власність, а саме: двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.5.2.1 умов Договору, позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням і погасити заборгованість по кредиту та процентах перед Банком відповідно до розробленого графіку погашення.

За п.5.2.3 своєчасно сплачувати проценти, в разі невиконання вказаних зобов`язань сплатити неустойку.

05 жовтня 2005 року між сторонами був укладений Договір №1/6д про внесення змін до Договору про іпотечний кредит №176к від 05.10.2005, відповідно до якого сторони внесли зміни до п. 3.1, п.3.3, п. 5.2.1, 5.2.3,5.2.7 Кредитного договору (а.с.32-33).

30 січня 2007 року між сторонами був укладений Договір №2/291д про внесення змін до Договору про іпотечний кредит №176к від 05.10.2005, відповідно до якого сторони внесли зміни до п.3.3 Кредитного договору (а.с.34).

25 січня 2011 року між сторонами був укладений Договір №5/4д про внесення змін до Договору про іпотечний кредит №176к від 05.10.2005, відповідно до якого сторони внесли зміни до п. 3.3, п. 5.2.7 та доповнено розділ 3 Кредитного договору п. 3.11 (а.с.35-36).

Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Банк виконав свої зобов`язання перед ОСОБА_1 надавши відповідачу кредит у сумі 19800 доларів США.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.525 ЦК України, встановлено заборону односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, відповідач зобов`язан виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства.

У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання.

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

В забезпечення виконання всіх зобов`язань за кредитним договором між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки №117п від 05 жовтня 2005 року між банком та ОСОБА_2 (т.1 а.с.30).

Відповідно до п.2 договору поруки, поручитель у відповідності до умов цього договору, у випадку невиконання та/або прострочення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором зобов`язується виконати зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором, а саме: заборгованість в розмірі наданого кредиту 19800 доларів США; нараховані за користування кредитом проценти з розрахунку 12% річних на момент погашення вказаної у підпункті 1 п.2.1 цього договору суми кредиту; неустойки (штрафу, пені); збитків, завданих кредиторові. У випадку невиконання або прострочення виконання позичальником зобов`язань, що випливають із кредитного договору, поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник в тому ж обсязі, що й позичальник.

Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Свої зобов`язання за іпотечним договором ОСОБА_1 належним чином не виконує,у встановлені строки кредит не повертає, а тому має заборгованість за кредитом.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1ст. 510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

17 грудня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено Договір відступлення прав вимоги за договором кредиту та договір про передачу прав за договорами забезпечення, відповідно до якого до ПАТ «Альфа-Банк» перейшло право вимоги за договором іпотеки №176к від 05.10.2005 року (т.1 а.с.199).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору.Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язаннів обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1ст. 514 ЦК України).

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора, а за договором іпотеки в частині іпотекодержателя.

Представник відповідача, заперечуючи проти позовних вимог посилався на те, що позивачем не доведено відповідними доказами право вимоги за договором іпотеки та розмір заборгованості позичальника за кредитним договором.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2ст. 77 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування (ч. 1ст. 80 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 5, 6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 3ст. 12 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1ст. 13 ЦПК України).

При зверненні до суду з позовними вимогами саме позивач визначає підстави позову та надає докази на підтвердження цих обставин АТ «Альфа-Банк», обґрунтовуючи позовні вимоги надало до суду відповідні докази, зокрема договір про відступлення права вимоги та договір про передачу прав за договором забезпечення від 17 грудня 2012 року та витяги з додатків до цих договорів.

Представник відповідачів адвокат Костянецький А.Г. заявив клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта ст.267 ЦК України ).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ( ст.257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг, яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту 02.10.2025, перебіг трирічного строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст.261 ЦК України).

Відповідно до розрахунку заборгованості за іпотечним договором станом на 12 червня 2019 року заборгованість за кредитом складає 11705,48 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом 10978,15 доларів США, заборгованість по відсоткам 68,58 доларів США, заборгованість по комісії 658,75 доларів США.

Такий розмір заборгованості є обґрунтованим, здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками.

Крім того ОСОБА_1 є військовослужбовцем, Учасником бойових дій, а відповідно має пільги, щодо не нарахування відсотків, на підтвердження чого надав суду посвідчення для ветеранів війни учасників бойових дій (т.1 а.с.89-92).

При цьому відповідно до наданого банком розрахунку за період перебування ОСОБА_1 на військовій службі починаючи з 20.06.2014, відсотки за користування кредитом нараховані не були.

Крім того не заслуговують на увагу посилання представника відповідачів щодо незаконного стягнення комісії у сумі 658,75 доларів США з огляду на наступне.

Стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції яка діяла до набрання чинності Законом України «Про споживче кредитування» (набрав чинності 10 червня 2017 року) на яку посилався представник відповідачів як на підставу для відмови у задоволені позову в частині стягнення комісії, не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки на момент укладення спірного договору у 2005 році діяла інша правова норма, яка підлягає застосуванню.

Предметом судового розгляду у вказаній справі є кредитний договір, укладений у 2005 року (за старої редакції зазначених вище нормативних актів), а тому вказані норми не можуть бути враховані при розгляді даної цивільної справі.

Щодо позовних вимог до ОСОБА_2 суд виходить з наступного.

Відповідно до договору поруки №117п від 05.10.2005, укладеним з ОСОБА_2 , поручитель зобов`язалася перед банком відповідати за виконання ОСОБА_1 зобов`язань по кредитному договору № 176к від 05.10.2005 року.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч.1 ст.553 ч.1 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до ч.1 ст.553 ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлений, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, доданого до позову, несплата ОСОБА_1 встановлених договором кредиту платежів щодо щомісячної частини кредиту та процентів почалась з 30.06.2014.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу.

З аналізу наведених законодавчих норм вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову.

Банк не направляв на адресу відповідачів вимог про погашення простроченої щомісячної заборгованості позивача, згідно графіку погашення заборгованості за договором кредиту.

Зважаючи на наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що порука за Договорами поруки від 05.10.2005 припинилась.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 281-284, 354 ЦПК України

у х в а л и в :

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Альфа-банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-банк» заборгованість за кредитним договором № 176к від 05.10.2005 в сумі 11705 (одинадцять тисяч сімсот п`ять) доларів США 48 (сорок вісім) центів.

В позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 176к від 05.10.2005 в сумі 11705 доларів США 48 центів відмовити.

Судові витрати Акціонерного товариства « Альфа-банк`зі сплати судового збору за подачу позову у розмірі 4639,23 грн відшкодувати за рахунок держави в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відомості, що не оголошуються:

Повне ім`я позивача: Акціонерне товариство «Альфа-банк», адреса місцязнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд.100;

Повне ім`я відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Т.О.Куц