07.06.2021 Справа № 756/4569/20
Номер провадження 4-с/756/90/21
Унікальний номер судової справи 756/4569/20
УХВАЛА

Іменем України

02 червня 2021 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Банасько І.М.

за участю секретаря судового засідання Чагір Б.К.,

представника стягувача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги боржника ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Проніної Людмили Миколаївни, стягувач: ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

27.04.2021 скаржник ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, просить визнати дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Проріної Л.М. по визначенню заборгованості у виконавчому провадженні №64826573 неправомірними, скасувати довідку-розрахунок №В8-АЛ-64826573 від 01.04.2021 та зобов`язати головного державного виконавця Проніну Л.М. здійснити повторний розрахунок розміру заборгованості у виконавчому провадженні №64826573 із врахуванням коштів, що були сплачені за період з жовтня 2020 року по березень 2021 року скаржником та за його дорученням його матір`ю ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в сумі 15000,00 грн.

Вимоги скарги обґрунтовує наступним. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27.11.2020 у справі 756/4569/20 було задоволено частково позов про стягнення аліментів на повнолітнього сина 2 500,00 грн щомісячно, починаючи стягнення з 13.04.2020 і до 30.06.2023. Головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Проніною Л.М. 17.03.2021 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64826573.

Скаржник усвідомлюючи свій обов`язок щодо утримання сина, не очікуючи винесення судом рішення, почав сплачувати аліменти в сумі 2 500,00 грн щомісячно на користь сина ОСОБА_5 . Всього за період з жовтня 2020 року по березень 2021 року скаржником та за його дорученням його матір`ю було сплачено на користь сина 15 000,00 грн (2 500,00 грн щомісячно).

Відповідно до довідки головним державним виконавцем визначено заборгованість за виконавчим провадженням станом на 01.04.2021 у розмірі 28 916,61 грн. Кошти сплачені скаржником за період з жовтня 2020 року по березень 2021 року в сумі 15 000,00 грн не були враховані.

У відповідь на вимогу скаржника здійснити перерахунок заборгованості головним державним виконавцем було повідомлено про відмову в зменшенні суми заборгованості, оскільки стягувачем за виконавчим листом є ОСОБА_3 .

Скаржник не погоджується з такими діями державного виконавця, оскільки у зв`язку з повноліттям сина ОСОБА_5 , останній має можливість самостійно реалізовувати свої права.

Ухвалою суду від 07.05.2021 відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Проніної Л.М., стягувач: ОСОБА_3 , справу призначено до розгляду на 17.05.2021, витребувано у органів ДВС належним чином завірену копію виконавчого провадження №64826573.

17.05.2021 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою усіх сторін по справі на 31.05.2021.

27.05.2021 Шевченківським ВДВС у м. Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на виконання вимог суду надано копію матеріалів виконавчого провадження №64826573. При цьому, відділ просив проводити розгляд скарги без участі їхнього представника, щодо результатів розгляду справи покладаються на розсуд суду.

31.05.2021 судове засідання відкладено у зв`язку із наданням часу представнику стягувача надати заперечення щодо скарги до 02.06.2021.

01.06.2021 представник скаржника ОСОБА_6 подав до суду заяву з проханням проводити розгляд скарги без участі сторони стягувача за наявними матеріалами.

02.06.2021 представник стягувача у судовому засідання заперечувала щодо задоволення скарги, оскільки стороною скаржника не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження сплати аліментних платежів у добровільному порядку на користь стягувача ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення представника стягувача, дослідивши скаргу, додані в її обґрунтування письмові докази, а також матеріали виконавчого провадження №64826573, надавши їм належну правову оцінку суд дійшов до переконливого висновку про відмову в задоволенні скарги виходячи з такого.

Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 27.11.2020 року у справі №756/4569/20 ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на дитину ОСОБА_5 у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи стягнення з 13.04.2020 і до 30.06.2023.

Постановою головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Проніної Людмили Миколаївни від 17.03.2021 відкрито виконавче провадження ВП №64826573 по примусовому виконанню виконавчого листа №756/4569/20, виданого Оболонським районним судом м. Києва 26.02.2021, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на дитину ОСОБА_5 у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи стягнення з 13.04.2020 і до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки-розрахунку від 01.04.2021 борг ОСОБА_2 за виконавчим листом №756/4569/20, виданим Оболонським районним судом м. Києва 26.02.2021, станом на 01.04.2021 становить 28 916,61 грн.

Як вбачається з копій платіжних документів, доданих стягувачем в обгрунтування скарги, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було перераховано на користь ОСОБА_5 грошові кошти в загальному розмірі 15 000,00 грн (за період з жовтня 2020 року по березень 2021 року по 2 500,00 грн щомісячно). У зазначених платіжних документах платником вказано - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , отримувача - ОСОБА_5 , призначення платежу - аліменти.

16.04.2021 Шевченківський ВДВС у м. Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за результатами звернення стягувача ОСОБА_2 та його представника адвоката Величка В.О. повідомив останнім наступне. Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник, за пред`явленим виконавчим листом стягувачем є ОСОБА_3 . Відповідно з п. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» з приводу вирішення питання щодо врахування наданих квитанції про сплату аліментів в погашення боргу по виконавчому документу необхідно звернутися до суду.

З огляду на встановлені обставини суд приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Стаття 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.

Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі , в тому числі, надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником.

Відповідно до п. 4 Розділу 16 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року (далі - Інструкція) виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.ст. 129, 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України судове рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Як убачається із змісту скарги, скаржник не спростовує свою обізнаність про наявність судового рішення про стягнення аліментів на сина. При цьому, зазначає, що особисто ним та через його матір ОСОБА_4 добровільно сплачувались аліменти з жовтня 2020 року по березень 2021 року шляхом переказу грошових коштів по 2 500,00 грн щомісячно на користь дитини ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Відповідно до рішення Оболонського районного суду міста Києва від 27.11.2020 у справі №756/4569/21 сторонами спору щодо стягнення аліментів на дитину ОСОБА_5 безпосередньо були позивач - ОСОБА_3 та відповідач - ОСОБА_2 . Відтак, згідно матеріалів виконавчого провадження №64826573 за виконавчим листом виданого на виконання даного рішення суду боржником є ОСОБА_2 , а стягувачем - ОСОБА_3 , а не дитина - ОСОБА_5 .

Натомість платіжними документами підтверджується те, що скаржником ОСОБА_2 грошові кошти у загальному розмірі 15 000,00 грн (по 2500,00 грн щомісячно) з жовтня 2020 року по березень 2021 року, які ним зазначаються як аліменти були перераховані всупереч рішенню суду безпосередньо на рахунок сина ОСОБА_5 , тоді як стягувачем є ОСОБА_3 .

Окрім того, з матеріалів справи та пояснень представника стягувача судом було встановлено, що банківські реквізити для зарахування аліментних платежів містяться у матеріалах виконавчого провадження і за даними реквізитами повинні сплачуватися боржником аліменти, але на рахунок стягувача аліментні кошти у загальній сумі 15 000,00 грн за період з жовтня 2020 року по березень 2021 року не надходили, що підтверджується й самими платіжними документами, доданими скаржником в обгрунтування поданої скарги, з яких убачається, що отримувачем грошових коштів за вказаний вище період є дитина - ОСОБА_5 , а відтак перерахування останніх здійснювалося за іншими банківськими реквізитами, на рахунок дитини.

При цьому, судом під час розгляду скарги з - поміж іншого було встановлено, що боржником не узгоджувалося із стягувачем питання сплати аліментів саме на користь (рахунок) дитини, а також їх сплати від імені боржника третіми особами. Окрім того, як підтвердив у судовому засіданні представник стягувача, ОСОБА_3 не була обізнана про факт перерахування боржником вищезазначених грошових коштів на рахунок сина ОСОБА_5 .

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відтак вищевикладені обставини у своїй сукупності та наявні у матеріалах справи докази спростовують доводи скаржника щодо неправомірності дій державного виконавця, що свідчить про безпідставність поданої скарги.

Згідно ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи, що рішення суду фактично не виконано боржником, а державним виконавцем виконуються всі обов`язки та вживаються всі можливі заходи, передбачені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання виконавчого листа, то вимоги скаржника щодо визнання дій державного виконавця неправомірними, зобов`язання скасувати довідку-розрахунок та здійснити повторний розрахунок заборгованості є необґрунтованими та ґрунтуються на доводах, які не відповідають обставинам виконавчого провадження і суперечать приписам діючого законодавства, а відтак відсутні правові підстави для задоволення скарги.

Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 89, 259 - 261, 268, 353 - 354, 450 - 451 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Проніної Людмили Миколаївни (місцезнаходження: 36023, м. Полтава, вул. Стешенка, 6), стягувач: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_3 ) відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Дата складення повного тексту ухвали - 07.06.2021.

Суддя І.М. Банасько