ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року

м. Харків

Справа № 615/1008/20

Провадження № 22-ц/818/1792/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Хорошевського О.М.,

суддів колегії - Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Пузікової Ю.С.

учасники справи:

позивач - керівник Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області

відповідач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Головне управління Держгеокадастру в Харківській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Валківського районного суду Харківської області від 26 листопада 2020 року, постановлене суддею Токмаковою А.П., за позовом керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру в Харківській області про визнання наказів незаконними, договорів оренди землі недійсними, скасування їх реєстрації та повернення земельної ділянки у відання держави,

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2020 року керівник Дергачівської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави з позовом в якому просив визнати незаконним та скасування наказу Головного управління Держземагенства у Харківській області №10178-СГ від 27.09.2016 року про затвердження документації із землеустрою та надання ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0702, площею 26,0416 га, із земель сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, розташованих за межами населеного пункту на території Ков`язької селищної ради Валківського району Харківської області, визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 05.10.2016 року, укладений між ГУ Держземагенства у Харківській області та ОСОБА_1 про передачу в оренду земельної ділянки, площею 26,0416 га (кадастровий номер :03:000:0702), розташованої за межами населеного пункту на території Ков`язької селищної ради Валківського району Харківської області та скасувати його державну реєстрацію, зобов`язати ОСОБА_1 повернути ГУ Держгеокадастру у Харківській області земельну ділянку, площею 26,0416 га (кадастровий номер :03:000:0702), розташовану за межами населених пунктів на території Ков`язької селищної ради Валківського району Харківської області, шляхом укладення акту прийому-передачі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно положення ст.131-1 Конституції України, ст.23 ЗУ «Про прокуратуру», ч.2 ст.45 ЦПК України, прокурор, який в межах визначених законом повноважень звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У даному випадку порушення інтересу держави (національного, суспільного інтересу), на думку прокурора, відбулося внаслідок ігнорування сторонами договору встановленого на законодавчому рівні порядку розпорядження земельною ділянкою в силу прагнення отримати земельну ділянку за спрощеною, пільговою процедурою без проведення земельних торгів, що спричинило шкоду фінансовим інтересам держави, у вигляді ненадходження коштів до бюджету.

Враховуючи п.п.13 п.4 Положення про ГУ Держгеокадастру у Харківській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії картографії та кадастру від 03.03.2015 року №21, прокурор вважає, що відповідачем у справі повинен виступати саме ГУ Держгеокадастру, яке відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в визначених ЗК України межах на території Харківської області.

Разом з тим, у спірних правовідносинах відсутній орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у відповідності до ст.122 ЗК України орган, тому, звертаючись із даним позовом до суду, прокурор набуває статусу позивача.

Зазначив, що пред`являючи позов у даному випадку, прокурор виходить саме з необхідності вирішення проблем суспільного значення, існування яких виправдовує застосування механізму повернення спірної землі у відання держави. Про наявність суспільної проблеми свідчить той факт, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення були незаконно надані в оренду для ведення фермерського господарства.

Наполягає, що звернення до суду в цих спірних правовідносинах спрямоване саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання про повернення у відання держави земельних ділянок, з урахуванням принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересами та необхідністю дотримання прав власників.

В ході дослідження правомірності передачі в оренду земельних ділянок, розташованих на території Валківського району, Валківським відділом Дергачівської місцевої прокуратури встановлено, що наказами ГУ Держземагенства у Харківській області №№3046-СГ, 3048-СГ, 3049-СГ від 12.11.2014 року ОСОБА_1 надано в оренду 8 земельних ділянок площею 122,0832 га (10,9548 га, 16,1716 га, 30,8187 га, 7,1783 га, 7,2636 га, 19,8666 га, 8,3963 га та 21,4333 га), кадастрові номери :02:000:0335, :02:000:0333, :03:000:0799, :03:000:0798, :01:000:0649, :01:000:0650, :01:000:0648, :01:000:0644, розташованих за межами населених пунктів на території Гонтово-Ярської, Новомерчинської сільських рад та Ков`язької селищної ради Валківського району Харківської області.

На виконання зазначених наказів між ГУ Держгеокадастру та ОСОБА_1 22.12.2014 року укладено договори оренди вказаних земельних ділянок, строком на 49 років, які зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В подальшому 29.01.2015 року ОСОБА_1 одноособово створив фермерське господарство «Агрофортуна», основним видом діяльності якого визначено вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Наказом ГУ Держгеокадастру від 27.09.2016 року №10178-СГ затверджено документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку №:03:000:0702, площею 26,0416 га, із земель сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, розташованих за межами населеного пункту на території Ков`язької селищної ради Валківського району Харківської області.

На виконання зазначеного наказу між ГУ Держгеокадастру та ОСОБА_1 05.10.2016 року укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 7 років, який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.10.2016 року за №16825492.

Відповідно до п.2 вищевказаного договору оренди земельної ділянки, в оренду передаються земельні ділянки державної власності, землі сільськогосподарського призначення, сільськогосподарські угіддя (рілля). Земельна ділянка передається в оренду для ведення фермерського господарства (п. 14). Цільове призначення земель землі сільськогосподарського призначення, сільськогосподарські угіддя (рілля).

ОСОБА_1 після укладення оспорюваного договору оренди, не створив фермерське господарство, як це вимагає Закон.

Враховуючи вимоги ст.ст.1,5,7,8 ЗУ «Про фермерське господарство», ст.ст.124,134 ЗК України, на думку прокурора, звертаючись до ГУ Держгеокадастру із заявою про отримання земельної ділянки, ОСОБА_1 не мав на меті створювати нове фермерське господарство, а розширити земельний банк вже існуючого фермерського господарства «Агрофортуна», засновником та кінцевим бенефіціарним власником якого він виступає, при цьому без проведення земельних торгів, як того вимагає Закон, оскільки у вказаного фермерського господарства вже перебували земельні ділянки, які належали ОСОБА_1 на праві оренди.

Крім того, вивченням наданих ГУ Держгеокадастру матеріалів щодо наявності підстав для надання ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки, прокурором встановлено ряд істотних порушень, зокрема, ст.ст.116,118,121,123,134 ЗК України, ст.ст.7,12 ЗУ «Про фермерське господарство», що в свою чергу також мають наслідком необхідність визнання незаконним і скасування наказу та недійсним спірного договору, а як наслідок похідного від нього договору земельної ділянки.

В порушення вимог ст.7 ЗУ «Про фермерське господарство» ОСОБА_1 належним чином не обґрунтував розміру земельної ділянки з урахуванням можливості її обробітку. Тобто, майбутній фермер для отримання земельної ділянки великої площі не довів, що новостворене фермерське господарство матиме змогу самостійно, силою та працею членів фермерського господарства, обробляти отриману у користування землю, чи має він власну техніку для обробітку землі, ресурси для оренди сільськогосподарської техніки, а також досвід для ефективного обробітку землі.

Розглядаючи заяву ОСОБА_1 про надання йому в оренду земельної ділянки, ГУ Держгеокадастру не провело належну перевірку та не пересвідчилося в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду, виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельній ділянці.

Крім того, ОСОБА_1 при зверненні із заявами про надання в оренду земельної ділянки не підтвердив наявність в нього необхідної матеріально-технічної бази для обробітку такої площі землі (найманих працівників, сільськогосподарської техніки тощо).

З цих підстав прокурор вважає, що наказ ГУ Дежгеокадастру щодо передачі в оренду ОСОБА_1 земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства необхідно визнати незаконним та скасувати як такий, що виданий в порушення ст.7 ЗУ «Про фермерське господарство».

Враховуючи, що наказ ГУ Дежргеокадастру визнається незаконним, укладений на підставі нього договір оренди землі має бути визнаний недійсним зі внесенням запису про скасуванням його державної реєстрації у відповідності до ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Правовими наслідками визнання правочину недійсним, відповідно до ст.216 ЦК України прокурор вважає подвійну реституцію, коли кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

В обґрунтування правової позиції щодо позовної давності прокурор вказує, що лист від ГУ Держгеокадастру разом з копіями документів щодо виділення земельних ділянок ОСОБА_1 у користування надійшов до Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області лише 29.11.2017 року, після чого прокурор довідався про порушення інтересів держави у вказаній сфері суспільних відносин, що полягає в ігноруванні сторонами договору встановленого на законодавчому рівні порядку розпорядження земельною ділянкою в силу прагнення отримати земельну ділянку за спрощеною, пільговою процедурою без проведення земельних торгів, що спричинило шкоду фінансовим інтересам держави у вигляді ненадходження коштів до бюджету.

За таких обставин, строк позовної давності для реалізації права прокурора на звернення до суду з позовом на захист інтересів держави за даним фактом закінчується 29.11.2020 року, тому позов, на думку прокурора, подано з дотриманням вимог ст.257 ЦПК України.

Судові витрати вважає необхідним розподілити у відповідності до ст.141 ЦПК України.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 26 листопада 2020 року позовні вимоги задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держземагенства у Харківській області 10178-СГ від 27.09.2016 року про затвердження документації із землеустрою та надання ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0702 площею 26.0416 га із земель сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства розташованих за межами населеного пункту на території Ков`язької селищної ради Валківського району Харківської області.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 05.10.2016 року, укладений між Головним управлінням Держземагенства у Харківській області та ОСОБА_1 про передачу в оренду земельної ділянки, площею 26.0416 га (кадастровий номер :03:000:0702), розташованої за межами населеного пункту на території Ков`язької селищної ради Валківського району Харківської області та скасувати його державну реєстрацію.

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути Головному управлінні Держгеокадастру у Харківській області земельну ділянку, площею 26.0416 га (кадастровий номер :03:000:0702), розташовану за межами населених пунктів на території Ков`язької селищної ради Валківського району Харківської області, шляхом укладення акту прийому-передачі.

Стягнуто в дольовому порядку з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області судовий збір в розмірі 4204 грн., з ОСОБА_1 16 480,97 грн. на користь Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, як незаконне та необгрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове, яким повернути позовну заяву прокурору.

Скарга містить посилання на те, що розгляд даної справи у спрощеному провадженні, ігнорування пояснень та відзивів відповідачів у даній справі, а також відхилення прохання викликати сторони до судового засідання стало підставою для встановлення невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Звернення прокурора як позивача у цій справі по суті є безпідставним та не відповідає чинному законодавству України. Прокурор не попередив відповідного суб`єкта владних повноважень про представництво ним інтересів суспільства або держави в суді.

Судом першої інстанції в порушення норм процесуального законодавства не було розглянуто заяву про застосування наслідків пропуску строків позовної давності.

Згідно ст.261 ЦК України перелік позовної давності починається від дня, коли особа могла довідатися про порушення права.

Прокурор посилається на висновок великої палати ВСУ від 17.10.2018 року про спеціальні строки позовної давності для прокурора: коли стало відомо під час прокурорської перевірки про порушене право або за відсутності відповідного органу для звернення до суду.

Прокурорська перевірка стосовно предмету спору не проводилася, про що прямо вказано у відповіді заступника керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області А. Огороднікова від 13.11.2020 року №40/2- 2661-20.

Орендар має повне право на самостійне звернення до суду, а до цього часу повинен вжити всіх заходів врегулювання спору за взаємно згодою сторін. Позовна заява навіть не містить натяку на дотримання вказаної вимоги Договору оренди щодо досягнення сторонами взаємної згоди.

Крім іншого, органи Держгеокадастру мають широкий спектр повноважень, в тому числі звертатися до суду з позовом, у відповідності до постанови КМУ від 14.01.2015 року №15.

Суд погодився із доводами позивача щодо порушення вимог ст.ст, 116, 118, 121, 123, 134 Земельного кодексу України, ст.ст. 17, 12 Закону України «Про фермерське господарство», зазначаючи на незаконність наказу ГУ ДЕРЖЗЕМАГЕНСТВА у Харківській області 10178-СГ від 27.09.2016 року та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 05.10.2016 року.

Проте, статтею 116 ЗК України містить перелік загальних підстав набуття права на землю із земель державної та комунальної власності. Данна стаття не є відсилочною та не містить жодного посилання на фермерські господарства, та ніяк не обгрунтовує позовні вимоги прокурора.

Суд застосував норми Закону України «Про фермерське господарство» в редакції, що втратила чинність на час укладення оскаржуваного договору.

Статтею 7 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

У відзиві на апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області просить рішення скасувати та задовольнити апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу Керівник Дергачівської місцевої прокуратури просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Переглядаючи законність та обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні, з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх обгрунтованості та доведеності.

Судовим розглядом встановлено, що наказами ГУ Держземагенства у Харківській області №№3046-СГ, 3048-СГ, 3049-СГ від 12.11.2014 року ОСОБА_1 надано в оренду 8 земельних ділянок загальною площею 122,0832 га (10,9548 га, 16,1716 га, 30,8187 га, 7,1783 га, 7,2636 га, 19,8666 га, 8,3963 га та 21,4333 га), кадастрові номери :02:000:0335, :02:000:0333, :03:000:0799, :03:000:0798, :01:000:0649, :01:000:0650, :01:000:0648, :01:000:0644, які розташовані за межами населених пунктів на території Гонтово-Ярської, Новомерчинської сільських рад та Ков`язької селищної ради Валківського району Харківської області.

Згідно наказу ГУ Держгеокадастру у Харківській області №10178-СГ від 27.09.2016 року, затверджено документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку №:03:000:0702, площею 26.0416 га, із земель сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, розташованих за межами населеного пункту на території Ков`язької селищної ради Валківського району Харківської області.

На виконання зазначеного наказу між ГУ Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 05.10.2016 року укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 7 років, який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.10.2016 року за №16825492.

Відповідно до п.2 вказаного договору, в оренду передається земельна ділянка державної власності з кадастровим номером №:03:000:0702, площею 26.0416 га, землі сільськогосподарського призначення, сільськогосподарські угіддя (рілля). Земельна ділянка передається в оренду для ведення фермерського господарства (п.14). Цільове призначення земельної ділянки землі сільськогосподарського призначення, сільськогосподарські угіддя (рілля).

У витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадським формувань № від 13.07.2020 року, значиться інформація про те, що ОСОБА_1 є засновником та кінцевим бенефіціарним власником селянського (фермерського) господарства «Агрофортуна», утворено у січні 2014 року.

Відповідно до ст.131-1 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» передбачено, що підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Звертаючись до суду з позовом прокурор обгрунтовував свої позовні вимоги тим, що вивченням наданих ГУ Держгеокадастру матеріалів щодо наявності підстав для надання ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки, встановлено ряд істотних порушень, зокрема, ст.ст.116,118,121,123,134 ЗК України, ст.ст.7,12 ЗУ «Про фермерське господарство», що в свою чергу мають наслідком необхідність визнання незаконним і скасування наказу та недійсним спірного договору, а як наслідок похідного від нього договору земельної ділянки.

В порушення вимог ст.7 ЗУ «Про фермерське господарство» ОСОБА_1 належним чином не обґрунтував розміру земельної ділянки з урахуванням можливості її обробітку. Тобто, майбутній фермер для отримання земельної ділянки великої площі не довів, що новостворене фермерське господарство матиме змогу самостійно, силою та працею членів фермерського господарства, обробляти отриману у користування землю, чи має він власну техніку для обробітку землі, ресурси для оренди сільськогосподарської техніки, а також досвід для ефективного обробітку землі.

Частина 1 ст. 116 Земельного Кодексу передбачає, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного Кодексу України повноваженнями центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи є передача земельних ділянкок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Частиною 2 ст. 124 Земельного Кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Статтею 7 Законом України «Про фермерське господарство» у редакції Закону № 1067-VІІІ від 31.03.2016 року що діяла на час прийняття ГУ Держземагенства № 10178-СГ від 27.09.2016 року та укладення цим управлінням договору оренди з ОСОБА_1 05.10.2016 передбачала надання земельних ділянок у користування для ведення фермерського господарства в порядку передбаченому Земельним Кодексом України.

Цей порядок було визначено ст.ст. 116, 124 Земельного Кодексу України.

Доказів того, що ОСОБА_1 набув право користування земельною ділянкою кадастровий № :03:000:0702 в результаті аукціону або земельних торгів суду не надано.

Посилання ОСОБА_1 на пропуск прокуратурою строку позовної давності не можна вважати обгрунтованим, оскільки суд розглядає питання про застосування позовної давності лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих до того відповідача, який заявляє про застосування позовної давності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункти 69-73, 137-139,) від 29 травня 2019 року у справі № 367/2020/15-ц (пункти 65-66).

Обґрунтовуючи позовну вимогу про повернення земельної ділянки, позивач вважав, що ця ділянка знаходиться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав. Негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки, про що неодноразово наголошувала Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14 ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97).

Тому при вирішенні позовної вимоги про повернення спірної земельної ділянки заявлене відповідачем клопотання про застосування позовної давності апеляційний суд відхиляє. Інші позовні вимоги заявлені прокурором є фактично пов`язаними з вимогою про повернення земельної ділянки у користування власника.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції з підстав викладених у мотивувальній частині цієї постанови.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Мотивувальну частину рішення Валківського районного суду Харківської області від 26 листопада 2020 року змінити виклавши її в редакції цієї постанови.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - І.В. Бурлака

В.Б. Яцина

Повний текст судового рішення складено 25.06.2021.