Справа № 654/1458/21
Провадження №2/654/797/2021
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

29 червня 2021 року м. Гола Пристань

Суддя Голопристанського районного суду Херсонської області Ширінська О.Х., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок невиконання зобов`язання,-

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму матеріальних збитків у розмірі 200000 грн., 3 % річних у розмірі 16043,84 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 37982,97 грн. за час прострочення виконання зобов`язання, всього 254026,81 грн., а також стягнути з ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн.

Разом з позовною заявою позивачем було також подано заяву про забезпечення позову, в якій ОСОБА_1 просить забезпечити його позов до ОСОБА_2 , шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, що належать на праві власності ОСОБА_2 , а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 та житловий будинок АДРЕСА_2 .

Вимоги заяви про забезпечення позову мотивовані тим, що позивач, будучи представником господарів приміщення за адресою: АДРЕСА_2 (територія колишньої бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за рекомендацією ОСОБА_5 , познайомився з громадянином ОСОБА_2 , який запевнив його, що може сприяти у вирішенні питання стосовно підключення об`єкту нерухомого майна до мережі електропостачання, але для цього необхідно передати йому грошові кошти у сумі 200000 грн.

27.06.2018 року він передав ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 200000 грн., про що складено розписку у присутності двох свідків, а саме: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

У розписці про отримання коштів ОСОБА_2 надано зобов`язання, що підключення об`єкта у АДРЕСА_3 до мережі електропостачання, відбудеться протягом трьох місяців з дня отримання коштів, а у випадку невиконання зобов`язання у вказаний строк, кошти будуть повернуті у повному обсязі.

Термін виконання зобов`язання або повернення коштів ОСОБА_2 прострочив з 28.09.2018 року, зобов`язання ним не виконано, підключення об`єкта до мережі електропостачання здійснено не було, жодних пояснень стосовно розпорядження коштами у розмірі 200000 грн. від ОСОБА_2 не надійшло, повертати кошти, якими незаконно заволодів, він відмовився та почав переховуватись, не відповідати на дзвінки, що дало підстави вважати, що він заволодів коштами обманним шляхом. Кошти не повернуті до теперішнього часу.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.05.2021 року, ОСОБА_2 належать на праві власності об`єкт нерухомого майна, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 та житловий будинок АДРЕСА_2 .

Таким чином, оскільки існує ризик того, що відповідач може здійснити відчуження належного його нерухомого майна на користь третіх осіб, з метою уникнення звернення на нього стягнення у подальшому, що зробить фактично неможливим виконання рішення суду та повернення коштів, а тому просить суд з метою забезпечення виконання рішення накласти арешт на нерухоме майно, що належить відповідачу по справі.

Сторони у судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до висновку Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.06.2021 р. у справі № 308/8567/20, у випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки потім вирішувати питання про забезпечення позову. У разі повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі передбачений процесуальний механізм скасування заходів забезпечення позову.

З урахуванням постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.06.2021 р. у справі № 308/8567/20, вважаю можливий розглянути заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок невиконання зобов`язання до відкриття провадження у справі.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з приписами частини другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 2 частини першої ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, відповідно до роз`яснень у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати у результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 , будучи представником господарів приміщення за адресою: АДРЕСА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , 27.06.2018 року передав ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 200000 грн. для підключення нерухомого об`єкта у АДРЕСА_3 до мережі електропостачання. На підтвердження надання грошових коштів ОСОБА_2 , позивач надав власноручно підписану розписку відповідачем, в якій останній зобов`язався здійснити роботу по підключенню об`єкта у АДРЕСА_3 до мережі електропостачання, протягом 45 робочих днів з дня складання розписки, а у випадку невиконання зобов`язання у вказаний строк, повернути кошти у повному обсязі. Проте, у зазначений строк ОСОБА_2 свої зобов`язання не виконав, підключення об`єкта до мережі електропостачання здійснено не було, кошти не повернув.

З матеріалів заяви вбачається, що заявником не наведено обґрунтованих підстав того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_2 , а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 та житловий будинок АДРЕСА_2 , належні відповідачу на праві власності, впливатиме на ефективність захисту та унеможливить виконання ймовірного рішення суду про задоволення вимог позову про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок невиконання зобов`язання. В той же час, невиконання відповідачем договірних зобов`язань з підключення електропостачання не є самостійною підставою для накладення арешту на його нерухоме майно в порядку вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, у поданій заяві відсутнє обґрунтування співмірності заявленого способу забезпечення позову із заявленими вимогами позовної заяви, зокрема позивач не зазначив в заяві про забезпечення позову та не надав жодних доказів на підтвердження дійсної (орієнтовної) вартості майна, яке належить на праві власності відповідачу та на яке він просить накласти арешт, що позбавляє суд можливості перевірити співмірність виду забезпечення позову заявленим позивачем вимогам.

Виходячи із викладеного, вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із позовними вимогами, суд приходить до висновку про необґрунтованість поданої заяви, тому заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає

З урахуванням зазначеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 149-153, 353-355 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок невиконання зобов`язання - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Голопристанський районний суд Херсонської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:О. Х. Ширінська