2/465/1024/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

22.02.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кузь В.Я.

при секретарі судового засідання Беньо М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, -

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. В обґрунтуванні своїх позовних вимог покликається на те, що 31.10.2017 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № RZ.019352, предметом якого є страхування автомобіля «Subaru Outback», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 14.07.2018р. у м. Львові на перехресті вул. Княгині Ольги та Академіка Сахарова трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Subaru Outback», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Nissan HBN 13», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Франківського районного суду м. Львова від 06.09.2018р. відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. 16.07.2018р. до позивача звернувся потерпілий з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов договору. Позивач на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 8111,37 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 22126 від 22.10.2018 р. 04.04.2019р. на адресу відповідача було направлено вимогу щодо компенсації суми сплаченого страхового відшкодування, яка повернута на адресу представника позивача у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання. Відтак, просить позов задоволити, стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 8111 (вісім тисяч сто одинадцять) гривень 37 коп., витрати на оплату судового збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривень 00 коп.

В чергове судове засідання учасники судового процесу не прибули, про причини неявки суд не повідомили, хоч належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. В позовній заяві позивач просить розглядати справу за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Суд, з урахуванням фактичних обставин, строків розгляду справи, вважає за можливе провести розгляд справи без участі учасників судового процесу.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.07.2018 року о 12:55 год. по вул. Кн.Ольги-Сахарова у м. Львові, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Nissan», д.н.з. НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем марки «Subaru Outback» д.н.з. НОМЕР_1 , завдавши йому технічних пошкоджень, чим порушив п. 13.1 ПДР України.

Відповідно до постанови Франківського районного суду м. Львова від 06.09.2018р. ОСОБА_1 визнано винним у вищевказаному ДТП.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, факт винуватості відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 14.07.2018, є встановленим та не підлягає доказуванню.

31.10.2017 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № RZ.019352, предметом якого є страхування автомобіля «Subaru Outback», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ., згідно якого ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" взяло на себе зобов`язання в разі настання події, яка є страховим випадком здійснити виплату страхового відшкодування. Страхувальник в свою чергу зобов`язався дотримуватись умов договору страхування.

16.07.2018р. до позивача звернувся потерпілий з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов договору.

Позивач на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 8111,37 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 22126 від 22.10.2018 р.

Таким чином, між сторонами у справі виникли правовідносини щодо відшкодування винною особою, яка вчинила ДТП та залишила місце пригоди, шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки.

За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи те, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 14.07.2018 з вини відповідача, ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі в розмірі 8111 (вісім тисяч сто одинадцять) гривень 37 коп., то така сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у порядку суброгації.

Для спростування доводів позову відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, жодних належних і допустимих доказів, визначених законом, суду не надав.

За ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 81, 89, 258, 259, 263, 265, 280 - 282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40, ) страхове відшкодування в розмірі 8111 (вісім тисяч сто одинадцять) гривень 37 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40, ) витрати на оплату судового збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривень 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40, );

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Суддя В. Кузь