УХВАЛА

07 липня 2021 року

м.Суми

Справа №589/4635/19

Провадження № 22-ц/816/930/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ткачук С.С. (суддя-доповідач),

суддів: Криворотенка В.І., Левченко Т.А.,

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2021 року в складі судді Лєвши С.Л., ухвалене в м. Шостка, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь компенсацію в розмірі 60000 грн. 00 коп. вартості 1/2 частини транспортного засобу MITSUBISHI lancer 1.6i 2008 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що в період з 21.07.2011 року по 13.08.2018 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем. До укладання шлюбу нею було придбано транспортний засіб MITSUBISHI lancer 1.6i 2008 року випуску ДНЗ НОМЕР_2 , який був відчужений відповідачем. Після відчуження вказаного автомобіля, відповідач знов його придбав у вересні жовтні 2016 року та зареєстрував на себе. Вказує, що на її неодноразові прохання до відповідача щодо здійснення поділу спільно набутого майна або сплати їй компенсації, остання не отримала позитивного для себе результату. Зазначає, що з 06.07.2018 року вказаний автомобіль, орієнтовна вартість якого складає 120000 грн. було перереєстровано на іншу особу. Вказує, що відповідач розпорядився спільним майном на власний розсуд і кошти витратив не на спільні інтереси сім`ї, а тому вона вимушена звертатися до суду з позовом про стягнення з відповідача 1/2 частини вартості вказаного автомобіля, що складає 60000 грн.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу - автомобіля MITSUBISHI Lancer 1.6і, 2008 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , в розмірі 52065 (п`ятдесят дві тисячі шістдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 666 (шістсот шістдесят шість) гривень 82 копійки.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалами Сумського апеляційного суду від 12.05.2021 року відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою та призначено справу до розгляду.

29.06.2021 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області в цивільній справі №589/1633/21.

Заява обґрунтована тим, що підставою для задоволення до нього позовних вимог ОСОБА_1 було те, що він 06.07.2018 року здійснив відчуження спірного автомобіля MITSUBISHI lancer 1.6i 2008 року випуску на користь ОСОБА_3 . Однак, ним було оспорено договір купівлі продажу автомобіля, що укладений між ним та ОСОБА_3 (справа №589/1633/21), тому в разі задоволення даного позову будить відсутні правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення коштів.

В судовому засіданні відповідач та його представник підтримали заявлене клопотання.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що вказана заява про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Зупинення провадження у справі не повинно призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Статтею 251 ЦПК України визначені випадки, в яких суд зобов`язаний зупинити провадження, а статтею 252 цього Кодексу визначено обставини, за яких суд має право зупинити провадження у справі за заявою учасника справи або з власної ініціативи.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України, який визначає обов`язок суду зупинити провадження у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Крім того, частиною 3 статті 210 ЦПК України встановлено, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини 1 статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

З зазначеного вбачається, що пункт 6 частини 1 статті 252 ЦПК України не може бути підставою для зупинення провадження у даній справі, оскільки апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, ухваленого у зв`язку із розглядом справи по суті.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Зіставлення змісту наведених суджень із розумінням положень частини третьої статті 210 ЦПК України переконує в тому, що клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 251, 252, 260, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складено 08 липня 2021 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: В.І. Криворотенко

Т.А. Левченко