У Х В А Л А

Справа № 200/10752/17

Провадження № 2/932/2278/21

22 березня 2021 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Куцевол В.В., ознайомившись із матеріалами цивільної справи за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Литвиненка І.Ю. перебувала цивільна справа за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Внаслідок відсторонення судді Литвиненка І.Ю. від здійснення правосуддя на підставі рішення Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя за № 2299/3дп/15-20 від 29.07.2020 року, справу протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2021 року передано у моє провадження.

З матеріалів справи встановлено наступне.

30.06.2017 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 26.12.2012 року.

У липні 2017 року до суду надійшла довідка з ГУ ДМС України у Дніпропетровській області, згідно з якою ОСОБА_1 помер, про що складено актовий запис № 877 від 31.05.2016 року, який став підставою для зняття його з реєстраційного обліку 14.06.2016 року.

Відповідно до вимог ст. 48 ЦПК України, сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Зі змісту ст. 25 ЦК України вбачається, що цивільна правоздатність фізичної особи (здатність мати права і обов`язки) припиняється у момент її смерті. Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього. Згідно із вимогами ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Отже, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника (а не зміни відповідача), однак лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі. Аналогічні положення містились у ст.ст. 37, 122 ЦПК України у редакції, що діяла до 14 грудня 2017 року.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Навпаки, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона - учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю, після відкриття провадження у справі. В позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже, матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні. Залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, є порушенням права, свобод та інтересів третіх осіб. За вказаних обставин, відкриття провадження у цивільній справі за відсутності у відповідача цивільної процесуальної дієздатності свідчить про неправомірність виникнення цивільного процесу, тобто, що провадження по даній справі не може бути відкрито, а у випадку, коли воно відкрито, то підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду у суді в порядку цивільного судочинства. Законом передбачено інший спосіб захисту прав кредитора і порядок розгляду таких вимог, зокрема, шляхом пред`явлення вимог до спадкоємців померлої особи відповідно до положень статей 1281,1282 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року по справі № 310/10284/15-ц, де вказано, що процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 37 ЦПК України 2004 року можливе шляхом залучення правонаступника померлої сторони (учасника) та лише за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі. Чинним законодавством України не передбачено судового врегулювання спору з особою, яка на час звернення до суду, померла та правоздатність якої відповідно до вимог частини четвертої статті 25 ЦК України припинено.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Нормою п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено те, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Враховуючи те, що відповідач померла задовго до пред`явлення позову до суду, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, оскільки провадження у справі відкрито помилково.

Одночасно із цим, позивачу роз`яснюється, що він має право звернутись із позовом про стягнення заборгованості із спадкоємців боржника, який помер, до місцевого загального суду за місцем реєстрації спадкоємців.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-5, 19, 48, 55, 186, 260, 268, 375-376 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Прийняти цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, до свого провадження.

Провадження у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити.

Повернути акціонерному товариству комерційний банк «Приват Банк» сплачений ним при поданні позову до суду, на підставі платіжного доручення № PROM3В1ХPZ від 13.06.2017 року судовий збір на суму 1600 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя В.В. Куцевол