Справа № 642/2388/20
Провадження № 2/642/102/21
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Вікторова В. В.

за участю секретарів Варук С.В., Клименко О.О., Шнайдер Д.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила визнати за нею право власності на 51/800 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на 34/800 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обгрунтування позову зазначила, що ОСОБА_1 на праві власності належить 467/800 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Інша частка майна 214/800 належить ОСОБА_3 . Вищевказане майно ОСОБА_1 успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 . Батьками чоловіка позивачки були « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_8 ». Ще за життя за ОСОБА_7 згідно рішення Народного суду Ленінського району м. Харкова від 19.02.1963 року було визнано право власності на 1/8 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 , після смерті його нерідної матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно Рішення № 149/4 виконавчого комітету Ленінської районної Ради депутатів трудящих від 12 жовтня 1965 року (а.с. 9) по АДРЕСА_1 між співвласниками було перерозподілено ідеальні частки наступним чином: ОСОБА_4 51/800 частин (замість 1/8); ОСОБА_9 34/800 частин (замість 1/12); ОСОБА_10 34/800 частин (замість 1/12); ОСОБА_11 68/800 частин (замість 2/12); ОСОБА_12 34/800 частин (замість 1/12); ОСОБА_13 34/800 частин (замість 1/12); ОСОБА_14 146/800 частин(замість 1/12); ОСОБА_15 34/800 частин (замість 1/12); ОСОБА_5 34/800 частин (замість 1/12); ОСОБА_7 331/800 частин(замість 1/8). Таким чином, власністю родичів сім`ї ОСОБА_16 , які набули своїх часток згідно вищевказаного рішення була загальна частка 800/800.

Частка домоволодіння ОСОБА_15 , яка склала в подальшому 214/800 спочатку була продана ОСОБА_17 , який 03.07.2003 року продав відповідачу ОСОБА_3 . Однак, при складанні часток 467/800 (частка позивача ОСОБА_1 ) + 214/800 (частка відповідача ОСОБА_3 ) отримуємо частку 681/800. Тобто 119/800 часток, які є власністю сім`ї ОСОБА_16 до повної одиниці (800/800) не вистачає.

Згідно свідоцтва про право на спадщину законом від 28 січня 1997 року, виданого Державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Червенко І.В., реєстровий № 3-250, ОСОБА_6 , який є сином ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , успадкував 467/800 частин жилого будинку літ. «А-1», жилою площею 77,80 кв.м., з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_1 після померлого батька ОСОБА_7 , померлого дідуся ОСОБА_11 та померлої матері ОСОБА_8 . Однак, при видачі Державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Червенко І.В. свідоцтва про право власності ОСОБА_6 , нотаріус помилково не зазначила та не врахувала 51/800 частку, яка належала ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та частку якої за рішенням суду Народного суду Ленінського району м. Харкова від 19.02.1963 року перейшла у власність ОСОБА_7 (1/8), після смерті якого спадкоємцем майна були дружина ОСОБА_8 та його син - ОСОБА_6 (чоловік позивачки). Через недбалість нотаріуса, 51/800 частку, яку фактично успадкували ОСОБА_8 , а після її смерті - її син ОСОБА_6 , та після смерті ОСОБА_9 - його дружина позивачка ОСОБА_1 , втрачена частка юридично не була зареєстрована.

Стосовно визнання права власності на 34/800 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 позивач зазначила, що при збирані документів для оформлення спадщини чоловік позивачки ОСОБА_6 отримав довідку - характеристику від Харківського міського Союзу народних депутатів 06.01.1994 року, відповідно до якої зазначені частки домоволодіння по АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_8 68/800, ОСОБА_15 214/800, ОСОБА_11 68/800, ОСОБА_18 34/800, ОСОБА_5 34/800, ОСОБА_4 51/800, ОСОБА_7 331/800. Частка домоволодіння ОСОБА_15 у розмірі 214/800 спочатку була продана ОСОБА_17 , який 03.07.2003 року продав відповідачу ОСОБА_3 , що підтверджується договором купівлі-продажу, реєстраційний № 2-1823. Впродовж тривалого часу спадок сім`ї « ОСОБА_16 » переходив тільки по факту та юридично не оформлювався, тому частка ОСОБА_5 не була закріплена за її сином ОСОБА_11 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ), а в подальшому за його сином ОСОБА_7 (помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ), далі за його дружиною ОСОБА_8 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ), надалі за її сином ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_6 ) і на сьогодні за його дружиною ОСОБА_1 , у зв`язку з чим спадкування відповідно вимог ч. 1 ст. 1266 ЦПК України відбувається за правом представлення.

Ухвалою суду від 12.05.2020 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 12.06.2020 до участі у справі у якості співвідповідача залучено ОСОБА_3 .

05.06.2020 відповідач ОСОБА_2 надав суду відзив на позов, у якому позовні вимогу визнав та просив позов задовольнити. Зазначив також, що на частки домоволодіння ОСОБА_1 не претендує (а.с. 65).

30.06.2020 представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_19 надав відзив, у якому в задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі, оскільки у позові взвгалі не наведено законних правових підстав для отримання позивачем права на спадщину. Будинок по АДРЕСА_1 знаходиться у фактичному користуваннідвох співвласників ОСОБА_3 і ОСОБА_20 . Виділу ідеальних часток кожного з них не проведено. Порядок користування будинком не визначений. Вважає, що позов спрямований на збільшення своєї частки з метою отримання фактичне користування частини будинку, якою вона не володієі не має на неї права (а.с. 73).

22.09.2020 та 08.01.2021 ОСОБА_1 надала заперечення на відзив та зазначила, що ОСОБА_3 не надано жодних доказів, що саме він має право на спадщину позивача. Усі посилання та аргументи ОСОБА_21 спрямовані лише на те, щоб чинити перешкоди у набуванні позивачкою законного права власності на ті частки, що завжди належали родині ОСОБА_16 (а.с. 97, 119).

Ухвалою суду від 22.09.2020 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

07.06.2021 ОСОБА_1 надала додаткові пояснення (а.с. 223).

07.06.2021 представник відповідача - ОСОБА_19 надав відзив на додаткові пояснення (а.с. 228).

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов, просили його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у ньому.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився. Свою думку стосовно того, що він не заперечує проти задоволення позову виклав у відзиві на позов.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник заперечували проти задоволення позову та просили відмовити у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

Стосовно визнання права власності на 51/800 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 .

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.09.2007, виданого державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Червенко І.В., ОСОБА_1 успадкувала 467/800 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , в тому числі з урахуванням Ѕ частки майна, від якої відмовився син, ОСОБА_2 (а.с. 5).

На підставі вищевказаного Свідоцтва ОСОБА_1 здійснила реєстрацію права власності на 467/800 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16055684 від 25.09.2007 (а.с. 5 зворотня сторінка).

Інша частка майна 214/800 належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 03.07.2003, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бєсєдою Т.Д., реєстровий № 2-1823, що також підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 912296 від 03.07.2003 (а.с. 7-8).

Крім того, судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого Палац одруження м. Харків, 11 червня 1971 року був укладений шлюб між позивачкою ОСОБА_22 та ОСОБА_6 (а.с. 12).

Батьками чоловіка позивачки - ОСОБА_6 були « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_8 », що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Харківським міським бюро РАЦС (а.с. 17).

Ще за життя за ОСОБА_7 згідно рішення Народного суду Ленінського району м. Харкова від 19.02.1963 року було визнано право власності на 1/8 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 , після смерті його нерідної матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14).

Згідно Рішення № 149/4 виконавчого комітету Ленінської районної Ради депутатів трудящих від 12 жовтня 1965 року (а.с. 9) по АДРЕСА_1 між співвласниками було перерозподілено ідеальні частки наступним чином:

1) ОСОБА_4 51/800 частин (замість 1/8);

2) ОСОБА_9 34/800 частин (замість 1/12);

3) ОСОБА_10 34/800 частин (замість 1/12);

4) ОСОБА_11 68/800 частин (замість 2/12);

5) ОСОБА_12 34/800 частин (замість 1/12);

6) ОСОБА_13 34/800 частин (замість 1/12);

7) ОСОБА_14 146/800 частин(замість 1/12);

8) ОСОБА_15 34/800 частин (замість 1/12);

9) ОСОБА_5 34/800 частин (замість 1/12);

10) ОСОБА_7 331/800 частин(замість 1/8).

Таким чином, власністю родичів сім`ї ОСОБА_16 , які набули своїх часток згідно вищевказаного рішення була загальна частка 800/800.

Частка домоволодіння ОСОБА_15 , яка склала в подальшому 214/800 спочатку була продана ОСОБА_17 , який 03.07.2003 року продав відповідачу ОСОБА_3 , що підтверджується договором купівлі-продажу, реєстраційний № 2-1823 (а.с. 7).

Однак, при складанні часток 467/800 (частка позивача ОСОБА_1 ) + 214/800 (частка відповідача ОСОБА_3 ) отримуємо частку 681/800. Тобто 119/800 часток, які є власністю сім`ї ОСОБА_16 до повної одиниці (800/800) не вистачає.

Так, згідно свідоцтва про право на спадщину законом від 28 січня 1997 року, виданого Державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Червенко І.В., реєстровий № 3-250, ОСОБА_6 , який є сином ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , успадкував 467/800 частин жилого будинку літ. «А-1», жилою площею 77,80 кв.м., з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_1 (а.с. 6, 198-199).

Згідно вищевказаного свідоцтва частка 467/800 складається з наступного:

1/ 331/800 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що належала ОСОБА_7 (батько ОСОБА_6 ), померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадщину після якого фактично прийняла, але юридично не оформила його дружина ОСОБА_8 ;

2/ 68/800 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що належала ОСОБА_11 (батько ОСОБА_7 та дідусь ОСОБА_6 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого Ленінським райжитлоуправлінням м. Харкова та зареєстрованого в Харківському міському БТІ за реєстрови № 24782. Спадщину після якого фактично прийняв, але юридично не оформив його син ОСОБА_7 ;

3/ 68/800 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що належала ОСОБА_8 на підставі договору дарування, посвідченого Другою Харківською державною нотаріальною конторою 23.03.1970 року, реєстраційний № 2-1793, зареєстрованого в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 12.10.1970 р, реєстровий № 24782.

Таким чином, частки ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 успадкував чоловік позивачки - ОСОБА_6 та її розмір складає 467/800.

Однак, при видачі Державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Червенко І.В. свідоцтва про право власності ОСОБА_6 , нотаріус помилково не зазначила та не врахувала 51/800 частку, яка належала ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та частку якої за рішенням суду Народного суду Ленінського району м. Харкова від 19.02.1963 року перейшла у власність ОСОБА_7 (1/8), після смерті якого спадкоємцем майна були дружина ОСОБА_8 та його син - ОСОБА_6 (чоловік позивачки).

З вищевикладеного виходить, що ОСОБА_8 мала право успадкувати після смерті свого чоловіка - ОСОБА_7 не 331/800 частки жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_1 , а з урахуванням втраченої частини 51/800 її частка мала б становити 382/800.

В подальшому, через недбалість нотаріуса, 51/800 частку, яку фактично успадкували ОСОБА_8 , а після її смерті - її син ОСОБА_6 , та після смерті ОСОБА_9 - його дружина позивачка ОСОБА_1 , втрачена частка юридично не була зареєстрована.

Згідно ч. 1 ст. 218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі викладеного, суд вважає що позовні вимоги в частині визнання права власності за ОСОБА_1 51/800 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Стосовно визнання права власності на 34/800 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 суд встановив наступне.

Згідно ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В основі спадкування за законом знаходиться принципі черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Спадкування за правом представлення врегульовано положеннями статті 1266 ЦК України, якою передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення.

Згідно свідоцтва про право на спадкування від 27.09.1951, виданого державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Гуцевич З.К., засвідчено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_15 , ОСОБА_23 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_24 (народжена) ОСОБА_6 є спадкоємці в рівних частках кожний на майно, що залишилось після смерті померлого у м. Харкові ІНФОРМАЦІЯ_7 , чоловіка першої та батька останніх - ОСОБА_25 . Спадщина складається з половини домоволодіння, що знаходиться у АДРЕСА_1 , яка належала померлому за договором дарування, посвідченого Харківською обласною державною нотаріальною конторою 15.06.1938 року за № 17490 та зареєстрованим в Житловідділі Ленінської райради м. Харкова під № 4052 квартал 1034 23 червня 1938 року (а.с. 215).

Таким чином, дружина да діти померлого ОСОБА_25 отримала кожний у спадок у рівних частках домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Згідно заповіту, посвідченого 22.10.1951 року нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори, ОСОБА_5 заповіла лише 1/6 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 своїй дочці ОСОБА_15 . Таким чином, частка ОСОБА_26 збільшилася.

При збирані документів для оформлення спадщини чоловік позивачки ОСОБА_6 отримав довідку - характеристику від Харківського міського Союзу народних депутатів 06.01.1994 року, відповідно до якої зазначені частки домоволодіння по АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_8 68/800, ОСОБА_15 214/800, ОСОБА_11 68/800, ОСОБА_18 34/800, ОСОБА_5 34/800, ОСОБА_4 51/800, ОСОБА_7 331/800 (а.с. 13).

Частка домоволодіння ОСОБА_15 у розмірі 214/800 спочатку була продана ОСОБА_17 , який 03.07.2003 року продав відповідачу ОСОБА_3 , що підтверджується договором купівлі-продажу, реєстраційний № 2-1823 (а.с. 7).

Крім того, судом встановлено, що згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 15792370 станом на 03.09.2007 року, тобто вже після здійснення купівлі-продажу ОСОБА_3 214/800 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 за заявою позивачки ОСОБА_1 було. надано інформацію та встановлено, що право власності домоволодіння по АДРЕСА_1 зареєстровано за наступними особами (а.с. 183):

1/ ОСОБА_12 34/800 частки, на підставі свідоцтва про право власності б/н від 28.10.1965 РЖУ Ленінського району.

2/ ОСОБА_5 34/800 частки, на підставі свідоцтва про право власності б/н від 28.10.1965 РЖУ Ленінського району.

3/ ОСОБА_3 214/800, на підставі договору купівлі-продажу, реєстраційний № 2-1823 від 03.07.2003, приватний нотаріус ХМНО Бєсєда Т.Д.

4/ ОСОБА_6 467/800, на підставі свідоцтва про право на спадщину, реєстраційний № 3-250 від 28.01.1997, Друга Харківська державна нотаріальна контора.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Ленінським районним бюро РАЦС м. Харкова, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Таким чином, станом на сьогоднішній день після смерті ОСОБА_5 спадщину у розмірі 34/800 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 ніхто не прийняв.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_11 серії НОМЕР_3 , виданого Ленінським районним РАЦС м. Харкова, його батьками були « ОСОБА_25 » та « ОСОБА_5 » (а.с. 15).

Таким чином ОСОБА_11 мав право на спадкування за законом на 34/800 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 після смерті його матері.

Впродовж тривалого часу спадок сім`ї « ОСОБА_16 » переходив тільки по факту та юридично не оформлювався, тому частка ОСОБА_5 не була закріплена за її сином ОСОБА_11 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ), а в подальшому за його сином ОСОБА_7 (помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ), далі за його дружиною ОСОБА_8 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ), надалі за її сином ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_6 ) і на сьогодні за його дружиною ОСОБА_1 .

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речови прав» констатує факт того, що відповідно до ст.41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Враховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.

Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 78, 81-83, 258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 321, 328, 1218, 1266 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на 51/800 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на 34/800 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення.

Повний текст рішення складено 21 червня 2021 року.

Суддя В.В. Вікторов