Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2021 р. Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі: головуючого - судді Мушкета О.О., за участю секретаря судового засідання Дарменко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування.

В своїй позовній заяві посилається на те, що 1/2 домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 належить власникам: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у рівних частках кожному, кожна частка складає 1/14 долю (7/14 всього).

Згідно свідоцтва про смерть від 28.01.2008 року Серії НОМЕР_1 , ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У справах Третьої маріупольської державної нотаріальної контори відкрито спадкову справу №671/2008 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , останнє місце проживання якого було за адресою: АДРЕСА_2 . Спадкову справу заведено 09 червня 2008 року. Спадкоємець за законом, донька померлого ОСОБА_2 прийняла спадщину, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 за вхідним 1571. Крім неї спадкоємці: син ОСОБА_9 та дружина спадкодавця ОСОБА_7 відмовились від прийняття спадщини на користь доньки померлого - ОСОБА_2 .

19.12.2019 року ОСОБА_2 звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті її батька та 1/14 частку житлового будинку з усіма надвірними побудовами та спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_2 .

Постановою Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 19.12.2019 року за №3572/02-31 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. У зазначеній постанові було вказано, що співвласники вказаного житлового будинку ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які мали право на 1/2 частку вказаного житлового будинку, згідно рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 13.07.2007 року за №2-1795/2007.

В правовстановлюючих документах маються розбіжності в зазначенні часток житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 . Правовстановлюючі документи підлягали обміну при житті спадкодавця.

В справах Третьої маріупольської державної нотаріальної контори відкрито спадкову справу №560/2009 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 . Спадкоємці за законом, дружина померлого ОСОБА_2 , діти померлого - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 прийняли спадщину зареєстровані за однією адресою зі спадкодавцем.

Постановою Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 23.12.2019 року за №3583/02-31 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій з аналогічних підстав, викладених у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.12.2019 року за №3572/02-31.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про можливість слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги визнала, не заперечила проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що свідоцтва про право власності від 06.10.2003 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3054338 від 16.10.2003 року, 1/2 домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 належить власникам ОСОБА_5 . ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у рівних частках кожному, кожна частка складає 1/14 долю (7/14 всього).

Згідно свідоцтва про смерть від 28.01.2008 року серії НОМЕР_1 , ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про смерть від 29.09.2012 року серії НОМЕР_2 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до договору дарування від 04.03.2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Маріупольського міського територіального округу Донецької області Макаревич В.Г., та зареєстрованого в реєстрі за №534, ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 передали у дарунок ОСОБА_1 4/14 частки домоволодіння АДРЕСА_2 , на земельній ділянці площею 0,0515 га, кадастровий номер :01013:1526.

Постановою Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 23.12.2019 року за №3583/02-31 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що співвласники вказаного житлового будинку ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які мали право на 1/2 частку вказаного житлового будинку, згідно рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 13.07.2007 року за №2-1795/2007 отримали право власності на житловий будинок літ. А4-2, житлову прибудову літ.АЗ-2, гараж літ.Д-1, літню кухню в цілому. Вказане право власності зареєстровано в МКП «Маріупольське БТІ» 19.10.2007 року за №20713861.

В правовстановлюючих документах маються розбіжності в зазначенні часток житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 . Правовстановлюючі документи підлягали обміну при житті спадкодавця.

Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі змісту ч. 1 ст. 1222 ЦК України слідує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Згідно пункту 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до п.3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядуванняза місцем відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ратифікованих Законом України від 17.07.1997 року, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності (права власності) інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованої Україною Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яке відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним і неупередженим судом.

Із урахуванням всіх обставин, суд вважає вимоги позивача законними та можливим їх задовольнити, визнавши за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавців, які померли ІНФОРМАЦІЯ_1 та 28.09.2012 року, на 1/7 житлового будинок АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 133, 141, 200, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1222, 1299 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на спадкове майно, а саме на 1/14 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на спадкове майно, а саме на 1/14 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Повернути позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 843,50 грн.

Стягнути солідарно на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , з відповідачів: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 843,50 грн.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. О. Мушкет