Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2021 р.

м. Київ

справа № 755/74/21

провадження № 2/755/2734/21

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Проценко Н.А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись з позовом до суду, просить позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мотивуючи свої вимоги тим, що після припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу між сторонами їх спільний син ОСОБА_4 проживає разом із позивачем, знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач життям сина не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання не надає, цілком втратив цікавість до дитини, не цікавиться життям та успіхами у навчанні, не виявляє батьківських почуттів у достатньому для дитини обсязі, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти, що свідчить про самоухилення відповідача від виховання сина, тому позивач вимушена звернутись з даним позовом до суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, та постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2021 року підготовче засідання по справі закрито та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні по суті вимог.

Позивач ОСОБА_1 та її уповноважений представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, що містить зміст позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації - в судове засідання не з`явився, про день та час засідання повідомлений заздалегідь та належним чином, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та висновок про недоцільність відповідача позбавити батьківських прав. (а.с. 110)

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Батьки несуть відповідальність за виховання своїх дітей. Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Згідно положення статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно частини першої та другої ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З огляду на викладене батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них.

Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком, а ОСОБА_1 є матір`ю малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 06.01.2012 року, актовий запис № 30. (а.с. 44)

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.09.2013 року у справі № 753/12368/13 шлюб, зареєстрований 11.11.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1874, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.07.2013 року до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 45)

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24.04.2017 року у справі № 753/21536/16-ц, позов ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у її вихованні - задоволено повністю. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_3 у спілкуванні з сином - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Встановлено ОСОБА_3 спосіб участі у спілкуванні з дитиною - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом побачення без присутності матері. а саме:

- першого та третього вихідних кожного місяця з 19:00 годин п`ятниці до 20:00 години неділі;

- під час літніх канікул - три неділі за попередньою домовленістю з ОСОБА_1 ;

- під час осінніх та весняних канікул - перші три дні канікул, під час зимових канікул - перші п`ять днів канікул;

- щорічно 10 січня на день народження позивача - ОСОБА_3 . (а.с. 115-116)

Згідно Листа Дарницького управління поліції ГУНП НП України в м. Києві від 18.11.2020 року № 24775/125/48/05-20, відповідно до бази даних Дарницького управління поліції жодних заяв, скарг, повідомлень чи викликів від ОСОБА_3 з приводу перешкоджання йому у виконанні своїх батьківських прав не надходило. (а.с. 46)

Згідно Листа Дніпровського управління поліції ГУНП НП України в м. Києві від 18.11.2020 року № 15 823/125/50/05-2020, до Дніпровського управління поліції заяв, повідомлень від ОСОБА_3 з приводу перешкоджання йому у виконанні своїх батьківських обов`язків стосовно сина ОСОБА_4 , 2011 року народження, не надходило. (а.с. 48)

Згідно Листа Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 17.11.2020 року № 101/46-3619, протягом 2020 року ОСОБА_3 із заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Служби не звертався. (а.с. 47)

Згідно Листа Спеціалізованої школи № 296 Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 16.11.2020 року № 389, зі слів класовода 3-А класу з`ясовано, що ОСОБА_3 не цікавився успішністю сина ОСОБА_4 , учня 3-А класу, не відвідував батьківські збори та культурні заходи, де брав участь його син, окрім свята «Першого дзвінка» в 2018 році. (а.с. 49)

Згідно Листа Музичної академії «Nota Bene» від 03.11.2020 року, зі слів адміністратора приватної музичної студії « Nota Bene », в якій отримує послуги навчального характеру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько дитини ОСОБА_3 декілька разів приводив свого сина. Директор школи не має можливості підтвердити, що батько дитини цікавиться творчими досягненнями та забезпечував участь у музичних заходах свого сина. Оплата за послуги здійснюється мамою дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с. 50)

За даними Листа КНП «Консультативно-діагностичний центр дитячий Дарницького району м. Києва» від 17.11.2020 року № 1190, дитина ОСОБА_4 звертався по допомогу до лікарів КНП «Консультативно-діагностичний центр дитячий Дарницького району м. Києва». ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із запитами про одержання інформації про стан здоров`я свого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Центру не звертався. (а.с. 51)

Заданими Листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 Дарницького району м. Києва» від 11.12.2020 року № 2872, дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спостерігається лікарем-педіатром Центру з народження. З лікарем укладена декларація 28.09.2018 року. Згідно наявної документації, під час амбулаторного прийому у лікаря-педіатра дитина завжди з мамою, при відвідуванні вдома з хлопчиком завжди була мама, а іноді батько. Останній раз батько приводив свого сина ОСОБА_4 на прийом до лікаря-педіатра - 17.01.2018 року з профілактичною ціллю, із запитами про стан здоров`я свого сина не звертався. (а.с. 52)

Згідно Висновку дослідження психоемоційного стану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного психологом Шуміловою Ю.М. за наслідками дослідження, проведеного протягом листопада 2020 року, дитина має високу прихильність до матері, мати є опора і підтримка, піклується про сина, спілкується, пояснює, домовляється. Дитина дуже любить матір і шукає захисту у неї, дитина поживає за неї. З поведінки ОСОБА_4 вбачається, що він не бачить у своєму подальшому житті присутність батька. Дитина зростала без батька, який зявлявся раптово, коли сам того бажав, та раптово зникав. Дитина не спілкується з батьком повноцінно, бачились один раз на пів року. Такі нерегулярні зустрічі не можуть сформувати стабільну прив`язаність, а якщо брати до уваги те, що самі зустрічі були без позитивного забарвлення, душевного тепла, підтримки та поваги до бажань дитини, то зрозуміло, що дитина без радості сприймала такі зустрічі. Дитина потерпала від психологічного та фізичного насилля, який завдавав батько при відвідуванні сина. Грубість, не увага до бажань дитини, не розуміння хлопця, відсутність інтересу до нього та його життя, відсутність спільних інтересів, «виховання» ремнем, все це мало місце. Дитина була свідком насильства у родині. Насильство, що відбувається на очах дитини, є травматичним фактором сам по собі. Позбавлення батьківських прав батька щодо ОСОБА_4 не буде мати психотравматичних або будь-яких негативних наслідків. (а.с. 58-62)

Згідно Довідки про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 12)

Згідно Акту обстеження умов проживання від 20.04.2021 року, складеного Службою у справах дітей та сім`ї Дарницької РДА в м. Києві, обстежено квартиру по АДРЕСА_2 , яка розміщена на 1 поверсі 16 поверхового будинку та складається з 2 кімнат, де зареєстровано троє осіб: ОСОБА_10 , 1964 року народження, ОСОБА_1 , 1989 року народження, та ОСОБА_4 , 2011 року народження; умови для проживання дитини задовільні, дитина проживає в окремій кімнаті, має власне ліжко, шафу для зберігання одягу та особистих речей, куточок для навчання та розвитку, письмовий стіл, комп`ютер, планшет, смартфон, достатню кількість шкільного приладдя, речі відповідно до віку та сезону. (а.с. 111)

19.05.2021 року за № 101-3491/04 Дарницькою районною в м. Києві державною адміністрацією складено Висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 112)

Службою у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації встановлено, що відповідач ОСОБА_3 на засіданні Комісії заперечив факт щодо вчинення домашнього насильства, вказував на те, що позивач ОСОБА_1 чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, на підставі чого він звертався до суду з позовною заявою щодо встановлення способу його участі у вихованні сина. Також повідомив, що вказане рішення суду не виконується. Беручи до уваги рекомендації Комісії з питань захисту прав дитини Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації (протокол від 13.05.2021 року № 9), а також те, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою, орган опіки та піклування вважає за недоцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно положення пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року із змінами від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 166 Сімейного кодексу України, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини.

Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Відповідно до частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - оскільки в матеріалах справи наявні докази наявності у батька дитини бажання брати участь у вихованні, спілкуванні та у догляді за дитиною, відповідач відвідував разом із сином Музичну академію та КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 Дарницького району м. Києва» (а.с. 50; 52); відповідач на засіданні Комісії Дніпровської РДА в м. Києві заперечив факт щодо вчинення ним домашнього насильства, вказував на те, що позивач ОСОБА_1 чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, на підставі чого він звертався до суду з позовною заявою щодо становлення способу його участі у вихованні сина, та рішенням суду від 24.04.2017 року позов було задоволено (а.с. 115-116).

Таким чином, врахувавши бажання відповідача ОСОБА_3 відновити спілкування з сином та приймати участь у його вихованні, співставляючи інтереси окремої особи, у право якої здійснюється втручання, враховуючи суспільні інтереси та інтереси дитини, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача не буде кращим заходом для дитини, оскільки позбавлення батьківських прав не вплине ні на обставини щодо виховання і розвитку дитини, не створить додаткових умов щодо її безпечного виховання, захисту її здоров`я, не сприятиме захисту її прав взагалі, а навпаки невжиття такого заходу має створити умови дитині і батькові для належного їх спілкування і розвитку дитини, особливо в тій ситуації, коли батько виявляє таке бажання, що, відповідно, створить умови для додаткових гарантій дитини. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що відсутність спілкування батька з сином і неприйняття ним участі у його вихованні викликано кількома причинами, основною з яких є складні відносини, що склалися між сторонами на ґрунті взаємних образ і звинувачень, та судом не встановлено переконливих доказів винної поведінки відповідача щодо нехтування ним своїми батьківськими обов`язками.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

В порядку ч. 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з огляду на повну відмову у задоволенні позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 150, 164, 165, 167-169 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року із змінами від 19.12.2008 року, ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 14 червня 2021 року.

Суддя: В.І. Галаган