22.06.2021 Справа № 756/9482/21
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
____________________________________________________________________________
Унікальний №756/9482/21
Провадження №2-з/756/245/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.

за участю секретаря П`яла Ю.Б,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню за заявою боржника ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , стягувач: Акціонерне товариство «Укрсиббанк», приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Корольов Михайло Андрійович,

УСТАНОВИВ:

Боржник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.04.2019 позовні вимоги АТ «Укрсиббанк» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту від 27.10.2006 за №0 у розмірі 36 838,57 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 13 767,46 грн; а також пропорційно стягнуто судові витрати у розмірі 7 174,97 грн. з кожного.

Вказав, що на виконання вказаного рішення суду приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Корольовим М.А. було відкрито виконавче провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та в ході вчинення виконавчих дій винесено постанову про опис та арешт майна боржника від 29.05.2020, у відповідності до якої відповідальним зберігачем майна боржника визначено ОСОБА_3 .

Постановою Київського апеляційного суду від 31.01.2021 постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова М.А. від 09.05.2020 скасовано в частині призначення відповідальним зберігачем майна ОСОБА_3 .

Заявник звернувся до стягувача АТ «УкрСиббанк» із заявою про реструктуризацію заборгованості, однак до прийняття банком відповідного рішення є підстави вважати, що приватний виконавець визначить іншу особу, відповідальну за зберігання майна, тому існує реальна загроза відчуження майна на прилюдних торгах.

Враховуючи викладене, посилаючись також на те, що заявник та члени проживають у спірній квартирі, іншого майна не мають, просив суд застосувати аналогію права та вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Корольову М.А. вчиняти дії, пов`язані із визначенням зберігача майна - квартири АДРЕСА_1 , а також інші дії, спрямовані на реалізацію вказаного майна до вирішення питання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа №756/13928/16-ц до вирішення питання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Окрім цього, матеріали заяви про забезпечення позову містять клопотання про звільнення заявника від сплати судового збору.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Із Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 26.05.2021 №435/М/26-15-56-04-22 вбачається, що розмір судового збору, що підлягає сплаті, перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявника за попередній календарний рік.

Таким чином, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову із доданими до неї документами, суд прийшов до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору підлягає задоволенню.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах заяви докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини.

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.04.2019, залишеного без змін постановою Київського апеляційного суду від 20.11.2019, постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за тілом кредиту та процентами за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 27.10.2006 в розмірі 36 838,57 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 13 767,46 грн.

29.05.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Корольовим М.А. винесено постанову про опис та арешт майна боржника, у відповідності до якої відповідальним зберігачем майна боржника визначено ОСОБА_3 .

Постановою Київського апеляційного суду від 31.01.2021 постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова М.А. від 09.05.2020 скасовано в частині призначення відповідальним зберігачем майна ОСОБА_3 .

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зупиняє виконавчі дії у випадку зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

У статтях 149, 150 ЦПК України зазначені положення щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову і способи забезпечення позову.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 149 ЦПК України суд, за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Разом із тим, згідно зі ст.14 Конституції України та ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Як на підставу для зупинення стягнення за виконавчим листом боржник посилається на те, що дії приватного виконавця на виконанні у якого, перебуває зазначений вище виконавчий лист були визнані неправомірними, а він звернувся до стягувача із заявою про реструктуризацію наявного боргу, тому у разі реалізації приватним виконавцем квартири, у якій проживають боржники, це призведе до порушення прав останніх.

За таких обставин, суть заяви фактично зводиться до незгоди боржника з діями приватного виконавця в процесі виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Суд звертає увагу на те, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.01.2020 (справа №753/20449/18, провадження №61-11817св19).

При зверненні до суду із вказаною заявою, боржник посилається на приписи ч.2 ст. 432 ЦПК України за змістом якої, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як на підставу своїх вимог заявник посилався на ч. 9 ст. 10 ЦПК України, у відповідності до якої якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права), та вказуючи на те, що спірні правовідносини не врегульовані законом, вказує на необхідність застосування аналогії права.

Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснив, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права).

Проте при вирішенні справи по аналогії закону чи аналогії права обов`язковим є дотримання таких умов: аналогія допустима лише у випадку повної чи часткової відсутності правових норм; суспільні відносини, до яких застосовується аналогія, повинні знаходитися у сфері правового регулювання; повинна бути схожість між обставинами справи і наявною нормою за суттєвими юридичними ознаками; пошук норми, що регулює аналогічний випадок, повинен здійснюватися спочатку в актах тієї ж галузі права, у випадку відсутності - в іншій галузі права і у законодавстві в цілому; винесене у процесі використання аналогії правове рішення не повинно суперечити нормам закону, його меті; обов`язково повинно бути мотивоване пояснення причин застосування рішення по аналогії до конкретного випадку (Ухвала ВАСУ від 18.10.2017 у справі №К/800/33693/16, та лист Міністерства юстиції України від 30.01.2009 за №Н-35267-18).

За таких обставин, суд не убачає підстав для застосування до вказаних правовідносин аналогії права, оскільки правовідносини врегульовані законом.

Окрім того суд звертає увагу на те, що саме по собі звернення до стягувача із заявою про реструктуризацію боргу не свідчить про обов`язковість зупинення виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 153, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) про звільнення від сплати судового збору - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за звернення до суду із заявою про забезпечення позову.

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) про забезпечення позову до подання заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню за заявою боржника ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , стягувач: Акціонерне товариство «Укрсиббанк», приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Корольов Михайло Андрійович - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після її проголошення.

Суддя О.В. Диба