Рішення

Іменем України

03 червня 2021 року місто Чернігів

Справа №751/8244/19

Провадження №2/751/26/21

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Дасюк Н. В., Шишова А.Я.

учасники справи:

позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідачі Міністерство юстиції України, Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України

представник позивачів ОСОБА_3

представник відповідача Міністерства юстиції України Глазова-Конащук Анна Віталіївна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у м. Чернігові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про стягнення одноразової грошової допомоги,

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Міністерства юстиції України, Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про стягнення у солідарному порядку 350 275,00 грн одноразової грошової допомоги працівнику Державної кримінально-виконавчої служби України у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько та чоловік - ОСОБА_4 . У період з 01.01.1987 до 01.08.2004 він проходив службу в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор №31», був звільнений за вислугою років. В 2004 році військово-лікарська комісія УМВС України у Чернігівській області здійснила медичний огляд ОСОБА_4 та встановила наявність у нього захворювання, яке він отримав під час виконання службових обов`язків та проходження служби в ОВС. У серпні 2017 року йому встановлено ІІ групу інвалідності. Зазначають, що того ж року померлий ОСОБА_4 звертався до начальника Чернігівського слідчого ізолятора, Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності, однак в обох випадках було відмовлено у виплаті. Після цього він подав заяву до Чернігівського окружного адміністративного суду щодо неправомірності дій Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, але там дізнався, що існує протокол №4-18 від 30.03.2018 та висновок від 29.03.2018 про призначення йому грошової допомоги у розмірі 350 275,00 грн. Разом з тим, Міністерство юстиції України, якому зазначені документи були передані для здійснення оплати, відмовило у виплаті грошової допомоги, мотивуючи тим, що після первинного огляду МСЕК минуло більше ніж два роки, призначити та виплатити грошову допомогу не має підстав. Указане рішення Міністерства юстиції України щодо відмови у призначенні та виплати одноразової грошової допомоги відповідно до ст..23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМУ № 850 від 21.10.2015 є протиправним. Вважають, що права та законні інтереси ОСОБА_4 , спадкоємцями якого вони є, були порушені.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 08.11.2019 відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання.

У подальшому ухвалою суду від 02.03.2020 року закрито провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Проте, 06 жовтня 2020 року Чернігівський апеляційний суд вищевказану ухвалу суду від 02.03.2020 року скасував, направив справу для продовження її розгляду.

Ухвалою суду від 10.11.2020 вказану справу прийнято до свого провадження суддею Маслюк Н.В. та позов залишено без руху.

Ухвалою суду від 25 листопада 2020 року призначено підготовче судове засідання.

У встановлений судом строк відповідач Міністерство юстиції України подав відзив (т.1 а.с.53-60, т.2 а.с.1-10), відповідно до якого просив закрити провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Вказує, що ОСОБА_4 перебував на посаді, що відноситься до публічної служби, а тому у відповідності до положень КАС України даний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями щодо виплати одноразової грошової допомоги у випадку пов`язаному з проходженням служби в органах внутрішніх справ, навіть якщо подання відповідного позову відбувається після її звільнення з державної служби. Призначити та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_4 підстав не має, оскільки з огляду на п. 8 розділу IV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 11.01.2016 №4, після первинного огляду МСЕК минуло більше ніж два роки. Крім того, вважає, що позивачі та їх представник зловживають своїми процесуальними правами в розумінні ч. 2 ст. 44 ЦПК України.

Також у встановлений судом строк відповідач Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України надіслав відзив (т.1 а.с.45-49, т.2 а.с.17-20), де зазначив, що позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні. Зазначає, що даний спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Крім того, позивачі, як члени сім`ї померлого, не мають права на одноразову допомогу, оскільки ОСОБА_4 був звільнений у відставку за пунктом 65 «а» (за віком) відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України і на момент настання смерті не перебував на службі в органах внутрішніх справ і не виконував свої службові обов`язки. Крім того, ОСОБА_4 був пропущений встановлений дворічний термін проходження вторинного огляду, а тому відсутні підстави для задоволення позову. До того ж, Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції не вирішує питання щодо виплати одноразової грошової допомоги, а лише надсилає документи до Міністерства юстиції України для вирішення питання щодо виплати такої допомоги, що було зроблено. Разом з тим вважає, що вимога позивачів є передчасною, оскільки вона походить від дій, які повинні були зробити позивачі, зокрема подати належно оформлений пакет документів, необхідних для призначення допомоги, чого ними зроблено не було.

У встановлений строк від представника позивачів надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої з доводами відповідачів не погоджується, заявлені позовні вимоги просить задовольнити (т.1 а.с.76-79). Вказує, що справа правомірно розглядається в порядку цивільного судочинства, оскільки рішення про призначення грошової допомоги ОСОБА_4 , у вигляді висновку було прийнято на користь останнього, то в даному випадку не має місця визнання протиправності дій. Правовідносини щодо спадкування врегульовані Цивільним кодексом, що також вказує на правильність розгляду заявленого позову в порядку цивільного судочинства, як і стягнення грошових коштів на користь спадкоємців, адже вимога про стягнення грошей носить матеріальний характер. Наголошує, що у відповідності до норм Закону України «Про національну поліцію», Закону України «Про міліцію» ОСОБА_4 мав право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності.

Ухвалою суду від 19 січня 2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду.

У судовому засіданні позивач та представник позивачів позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача Міністерства юстиції України, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, з підстав, зазначених у відзиві (т.1 а.с.53-60, т.2 а.с.1-10).

Представник відповідача Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, в судове засідання не прибув, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. За таких обставин, суд ухвалив проводили розгляд справи без указаного представника відповідача.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 1999 року (т.1 а.с.10).

Їх донькою є ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (т.1 а.с.5).

ОСОБА_4 проходив службу в органах внутрішніх справ України, ДДУПВП України з 24.01.1987.

Наказом начальника управління кадрів Державного департаменту України з питань виконання покарань №50о/с від 28.07.2004, ОСОБА_4 звільнений зі служби відповідно до Положення проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за пунктом 65 «а» (за віком) з 01.08.2004 (т.1 а.с.30).

Згідно свідоцтва про хворобу №580 від 14.07.2004, отримане ОСОБА_4 захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків та проходженням служби в органах внутрішніх справ (т.1 а.с.28-29).

Як вбачається із довідки від 12.10.2017 року №03-10/986 виданої Національною акціонерною страховою компанією «Оранта» Чернігівською обласною дирекцією, ОСОБА_4 14.07.2004 року було вперше встановлені 25% втрати професійної працездатності та виплачена страхова сума у розмірі 2 125 грн (т.1 а.с.31).

Проте, 31.01.2017 року ОСОБА_4 пройшов огляд і йому встановлено ІІ групу інвалідності безтерміново, що підтверджується копією довідки №032663 серії АВБ (т.1 а.с.18).

Із довідки медико - соціальної експертної комісії серії АГ №0010927 від 06.03.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 визначено ступінь втрати професійної працездатності 60% (т.1 а.с.19-20).

13 грудня 2017 року ОСОБА_4 звернувся із рапортом до начальника Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності (т.1 а.с.17).

Згідно висновку Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 29.03.2018 року проведено перевірку по факту встановлення другої групи інвалідності ОСОБА_4 та складено протокол та висновок про призначення одноразової грошової допомоги в розмірі 350 275 грн 00 коп (т.1 а.с.23,24-25, 26-27).

У подальшому Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України направило матеріали ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України щодо виділення асигнувань для виплати йому одноразової грошової допомоги, але листом від 05 червня 2018 року № 6482/16.3.2/32-18 Міністерство юстиції України відмовило у його затвердженні оскільки після первинного огляду позивача МСЕК пройшло більше 2 років (т.1 а.с.21-22).

ОСОБА_4 звертався до Чернігівського окружного адміністративного суду про визнання протиправним та зобов`язання Центральну міжрегіональну управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України вчинити певні, але ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без розгляду (т.1 а.с.147, т.2 а.с.174-180).

Втім, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (т.1 а.с.15).

Приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Шібіріною О.Г. 05 липня 2019 року відкрито спадкову справу №19/2019 до майна померлого ОСОБА_4 . Спадкоємцями якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (т.1 а.с.16, т.2 а.с.24-132).

Приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Шібіріною О.Г. постановою від 02.06.2021 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їй частину спадкового майна, яке складається з коштів, які нараховані Центральним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, але не були отримані ОСОБА_4 (т.2 а.с.183-184).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Клопотання представників відповідачів про закриття провадження у справі, оскільки даний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебувала на посаді публічної служби, не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Спірні правовідносини, з огляду на положення ст.1218 ЦК України, стосуються захисту спадкових прав позивачів на отримання спадкового майна. Тому в силу ст.ст.4 ч. 1 п. 2, 19 КАС України розгляд спору, що виник між сторонами у цій справі, в порядку адміністративного судочинства виключається.

Відповідно до ч. 1 ст.19 ЦПК України цей спір має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Крім того, про вказані обставини, було зазначено в постанові Чернігівського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально - виконавчу службу України» держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України. На осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально - виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

За змістом абзацу 3 пункту 15 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону, право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію»

До набрання чинності указаним Законом порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України від 20.12.1990 №565-ХІ1 «Про міліцію» та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 (далі - Порядок №850).

Пунктом 3 Порядку № 850 встановлено що грошова допомога виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов`язків - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату загибелі (смерті), рівними частками членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого).

2) установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі:

3) часткової втрати працездатності працівником міліції без установлення йому інвалідності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальними експертними комісіями, - у розмірі, що визначається у відсотках 100-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення ступеня втрати працездатності. При цьому розмір грошової допомоги не повинен бути меншим за 20-кратний прожитковий мінімум, установлений законом для працездатних осіб, та більшим за 100-кратний прожитковий мінімум, установлений законом для працездатних осіб.

Пунктом 4 Порядку №850 встановлено, що якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Вказаним вище Порядком №850 закріплено перелік документів, які повинен подати працівник міліції для здійснення порядку оформлення одноразової допомоги при встановленні інвалідності чи втрати працездатності.

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції не вирішує питання щодо виплати одноразової грошової допомоги, а лише надсилає документи зазначені в пунктах 6 або 7 цього Порядку.

Відповідно Порядку №850 Центральним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції направлено пакет документів до Міністерства юстиції України для вирішення питання щодо виплати ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги.

Однак, Міністерство юстиції України листом від 05 червня 2018 року № 6482/16.3.2/32-18 відмовило у проведенні виплати ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги, оскільки після первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років.

За життя ОСОБА_4 оскаржував у судовому порядку рішення щодо відмови у виплаті одноразової допомоги, але позов за його заявою залишено без розгляду.

Отже, на момент смерті ОСОБА_4 відсутні будь-які рішення про визнання протиправним рішення Міністерства юстиції України про відмову у виплаті спірної одноразової допомоги.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вищезазначених доказів, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що оскільки право у ОСОБА_4 для одержання одноразової грошової допомоги не виникло за життя, то таке право відсутнє у складі спадщини після його смерті, й, відповідно, це право не виникає у позивачів, як у спадкоємців, а тому позовні вимоги про стягнення 350 275 грн 00 коп одноразової грошової допомоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Крім того, до повноважень Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України не входить виплата спірної допомоги.

V. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України.

Позивачами понесені та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору в сумі 3 502,75 грн (т.1 а.с.245).

Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів не стягуються.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76 - 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 271-273, 274 279, 354-355 ЦПК України, ст..ст. 1216-1218 ЦК України, суд

Вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про стягнення одноразової грошової допомоги відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13 червня 2021 року.

Позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Позивач ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач Міністерство юстиції України (місцезнаходження: вул. Городецького, буд.13 м.Київ, 01001, )

Відповідач - Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України (місцезнаходження: вул. Воздвиженська, буд.2 м.Київ, 04071, )

Суддя Н. В. Маслюк