Справа № 942/360/20
Провадження № 22-ц/810/946/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Стахової Н. В.,

суддів: Кострицького В. В., Назарової М. В.,

за участю секретаря

судового засідання: Залюшного О. Г.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Схід-Агроресурс»,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 21 жовтня 2020 року, ухвалене у складі судді Чалого А.В. в приміщенні того ж суду

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «СХІД-АГРОРЕСУРС» до ОСОБА_1 про стягнення боргу

та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «СХІД-АГРОРЕСУР» про визнання недійсним договору безвідсоткового поворотного (відновлюваного) займу № 1 від 11.10.2016 року,

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Схід Агроресурс» (далі позивач за первісним позовом, ТОВ «Агрофірма «Схід Агроресурс» звернулося до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач за первісним позовом) про стягнення заборгованості за договором безвідсоткового поворотного (відновлювального) займу № 1 від 11.10.2016 в сумі 5265407,25 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 11.10.2016 між ТОВ «Агрофірма «Схід Агроресурс» та ОСОБА_1 був укладений договір безвідсоткового поворотного (відновлювального) займу № 1 від 11.10.2016, за умовами якого позикодавець надав позичальнику частинами (траншами) грошові кошти на суму 5265407,25 грн. Факт отримання вказаної суми підтверджується розрахунком заборгованості згідно виписок з банку (первинних фінансових документів) за 2016-2018 роки. Відповідно до п.1.3 договору строк користування поворотним займом становить 36 місяців з моменту його підписання. Відповідач зобов`язався повернути кошти у строк до 11.10.2019, однак в зазначений термін свої зобов`язання за договором не виконав. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь борг за договором безвідсоткового поворотного (відновлювального) займу № 1 від 11.10.2016 в сумі 5265407,25 грн, а також суму судового збору у розмірі 10510,00 грн.

21.07.2020 ОСОБА_1 (далі позивач за зустрічним позовом) звернувся до ТОВ «Агрофірма «Схід Агроресурс» (далі відповідач за зустрічним позовом) про визнання недійсним договору безвідсоткового поворотного (відновлювального) займу № 1 від 11.10.2016.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно п.п.1.1 договору безвідсоткового поворотного (відновлювального) займу № 1 від 11.10.2016 позикодавець зобов`язується надати позичальнику безвідсотковий поворотний (відновлювальний) займ шляхом відкриття лінії на суму 10000000,00 грн на умовах, передбачених цим договором, а позичальник зобов`язується згідно із цим договором повернути грошові кошти без сплати процентів за користування поворотним займом. Договір було підписано одноособовим виконавчим органом ТОВ Агрофірма «Схід Агроресурс» в особі директора Ільїнової Катерини Володимирівни. Позивач вважає, що станом 11.10.2016 сторонам при укладенні цього договору слід було керуватися нормами Цивільного кодексу України в редакції від 05.10.2016 та Законом України «Про господарські товариства» в редакції від 01.01.2016.

Статутом ТОВ «Агрофірма «Схід-Агроресурс» станом на момент підписання спірного договору було передбачено обмеження щодо суми договорів, які можуть укладатися директором без згоди загальних зборів товариства. Суму обмеження встановлено в розмірі 100000 грн, отже укладення договорів на суму більшу ніж 100000 грн відноситься до виключної компетенції загальних зборів товариства. Разом з тим, рішення про згоду на укладення договору безвідсоткового поворотного (відновлювального) займу № 1 від 11.10.2016 загальними зборами товариства не приймалося, в результаті чого його укладення схвалено не було. Відповідно до п.п.1.1 договору предметом є сума 10000000,00 грн, тому спірний договір укладено з перевищенням повноважень представника товариства. Вчинення дій направлених на схвалення правочину безпосередньо особою (директором), яка уклала правочин, з подальшим здійсненням переказу грошових коштів за таким правочином не може свідчити про схвалення правочину особою, від імені якої було укладено договір. Тобто, правочин вчинено особою за відсутності рішення органу управління товариством та в подальшому здійснено дії, які свідчать про подальше схвалення правочину від імені юридичної особи, тією ж самою особою, а не органом управління товариства - загальними зборами учасників товариства. Позивач за первісним позовом, посилаючись на п.1.3 договору про те, що строк користування поворотним займом становить 36 місяців з моменту підписання договору та зобов`язанням повернути кошти в строк до 11.10.2019, пов`язує кінець строку дії договору з датою 11.10.2019. Однак, відповідно до Розділу 9 «Строк дії договору» в п.9.1 зазначено, що договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором. При цьому кінцевої дати дії договору цим пунктом не визначено. Згідно розрахунку, наданого позивачем за первісним позовом, з банківської виписки за 2019 рік вбачається, що ним здійснювалися платежі на суму 525 000,00 грн, 21 платежем, які позивач включив до суми заборгованості за договором, але які здійснені після 11.10.2019. Вказане дає підстави тлумачити вимоги цього договору щодо строку його дії як безстрокового. Отже вважає, що спірний договір є безстроковим, а строк виконання зобов`язань за договором взагалі не настав. Посилаючись на вказані обставини, просив суд визнати недійсним договір безвідсоткового поворотного (відновлювального) займу № 1 від 11.10.2016.

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 21.10.2020 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Схід-Агроресурс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Схід-Агроресурс» суму боргу 4740407 грн 25 коп. В іншій частині вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Схід-Агроресурс» відмовлено.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Схід-Агроресурс» про визнання недійсним договору безвідсоткового поворотного (відновлювального) займу № 1 від 11.10.2016 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Схід-Агроресурс» судовий збір у розмірі 10019 грн 47 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 21.10.2020 та ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов задовольнити.

Доводами апеляційної скарги є те, що судом безпідставно не взято до уваги, що з розрахунку заборгованості згідно банківської виписки за 2019 рік платежі з призначенням «перерахування коштів засновнику» здійснювалися ТОВ «Агрофірма «Схід- Агроресурс» в сумі 525000,00 грн, які були включені до суми заборгованості за договором, після 11.10.2019, що дає підстави вважати договір безстроковим. Представником позивача за первісним позовом в судовому засіданні було заявлене клопотання про долучення статуту товариства, але з порушенням норм ЦПК, у зв`язку з чим у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено. Спірний договір було укладено представником товариства з перевищенням повноважень, оскільки предметом договору є сума в розмірі 10000000,00 грн, що більше ніж 100000 грн. Рішення про згоду на укладення договору безвідсоткового поворотного (відновлювального) займу № 1 від 11.10.2016 загальними зборами товариства не приймалося, отже не було схвалено, що є підставою для визнання вказаного договору недійсним. Крім того, судом першої інстанції не застосовано до спірних правовідносин статтю 92 ЦК України, якою передбачено, що у відносинах з третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. Оскільки договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі суд не може брати до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Агрофірма «Схід- Агроресурс» зазначає, що умовами укладеного 11.10.2016 між ТОВ «Агрофірма «Схід- Агроресурс» та ОСОБА_1 договору безвідсоткового поворотного (відновлювального) займу № 1, зокрема п.1.3 передбачено, що строк користування поворотним займом становить 36 місяців та розпочинається з моменту його підписання, тому хибними є твердження ОСОБА_1 про безстроковість спірного договору. Факт отримання ОСОБА_1 безпроцентної поворотної позики, яка здійснювалася частинами (траншами) у період з 11.10.2016 по 30.09.2019 підтверджується наданими позивачем доказами та визнається відповідачем, що складає 6359000,00 грн. Згідно розрахунків заборгованості, проведених на підставі банківських виписок та касових книг за 2017-2019 р.р., ОСОБА_1 свої зобов`язання за спірним договором виконав частково та повернув ТОВ «Агрофірма «Схід Агроресурс» позику в сумі 1618592,75 грн. Однак борг у розмірі 4740407,25 грн відповідачем у встановлений п.4.2 договору строк, не повернутий. Оскаржуваний договір був підписаний з боку ТОВ «Агрофірма «Схід -Агроресур» його виконавчим органом - керівником Ільїновою Катериною Володимирівною. Законом України «Про господарські товариства» передбачено не схвалення договорів загальними зборами, а затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує вказану в статуті товариства. Тому сам лише факт незатвердження договору після його підписання не є підставою для визнання його недійсним.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Самарський В.В. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким зустрічний позов задовольнити, у задоволенні первісного позову відмовити. Надав пояснення аналогічні, викладеним в апеляційній скарзі.

Представник ТОВ «Агрофірма «Схід Агроресурс» - адвокат Тарасов Д.С. апеляційну скаргу не визнав, просив залишити її без задоволення, надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Згідно частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи частково первісний позов, суд першої інстанції виходив з того, що доказів про повернення ОСОБА_1 отриманого від ТОВ «Агрофірма «Схід-Агроресурс» безвідсоткового поворотного (відновлювального) займу у сумі 4740407,25 грн відповідачем не надано, що свідчить про невиконання останнім умов договору та порушення вимог ст. 1049 ЦК України. Оскільки позивачем було перераховано відповідачу 525000,00 грн поза межами строку дії договору, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності наявності правових підстав для визнання договору безвідсоткового поворотного (відновлювального) займу № 1 від 11.10.2016 недійсним, оскільки сам лише факт незатвердження договору після його підписання не може бути підставою для визнання договору недійсним. Також в договорі від 11.10.2016 зазначений момент закінчення виконання зобов`язання конкретна дата, а тому доводи позивача щодо його безстроковості є безпідставними. Посилаючись на те, що матеріали справи не містять статуту ТОВ «Агрофірма «Схід-Агроресурс», у зв`язку з чим дослідити положення статуту, які обмежують повноваження керівника товариства укладати правочин відповідно до прийнятих загальними зборами учасників рішень неможливо, суд дійшов висновку про недоведеність доводів позивача за зустрічним позовом. Клопотань щодо витребування чи забезпечення вказаного доказу сторонами не заявлялось.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він ґрунтується на вимогах закону та відповідає фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що 11.10.2016 між ТОВ Агрофірма «Схід-Агроресурс», в особі директора ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір безвідсоткового поворотного (відновлювального) займу № 1, за умовами якого ТОВ Агрофірма «Схід-Агроресурс» (позикодавець) зобов`язалось надати позичальнику безвідсотковий поворотний (відновлювальний) займ шляхом відкриття лінії на суму 10000000,00 грн на умовах, передбачених цим договором , а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти без сплати процентів за користування поворотним займом.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що займ надається у готівковій або безготівковій формі, шляхом видачі частинами (траншами). Датою видачі займу (його частини) позичальнику є дата зарахування коштів на особистий картковий банківський рахунок позичальника або дата вказана у відповідному первинному бухгалтерському документі, оформленому позикодавцем.

Згідно п.1.3 договору строк користування поворотним займом становить 36 місяців, розпочинається з моменту його підписання сторонами. У випадку, якщо в момент закінчення строку користування поворотним займом позичальник не використає поворотний займ повністю, невикористана частина ліміту займу не надається (анулюється).

Відповідно до п.4.2 договору позичальник зобов`язаний повністю повернути наданий займ не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого п.1.3 цього договору.

Факт отримання ОСОБА_1 від ТОВ «Агрофірма «Схід-Агроресурс» безпроцентної поворотної позики, яка здійснювалася частинами (траншами) у період з 01.01.2016 по 30.09.2019 підтверджується: заключною випискою АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 від 19.12.2019 № 191219VU09580193, заключною випискою АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.01.2017 по 31.03.2017 від 19.12.2019 № 191219VU09470981, заключною випискою АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.04.2017 по 30.06.2017 від 19.12.2019 № 191219VU09504642, заключною випискою АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.07.2017 по 30.09.2017 від 19.12.2019 № 191219 VU09525882, заключною випискою АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.10.2017 по 31.12.2017 від 19.12.2019 № 191219VU09551052, заключною випискою АТ КБ «Приватбанк» за період з 02.01.2018 по 31.03.2018 від 19.12.2019 № 1912-19VU -941-3690, заключною випискою АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.04.2018 по 30.06.2018 від 19.12.2019 № 1912-19VU -943-0015, заключною випискою АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.07.2018 по 30.09.2019 від 19.12.2019 № 1912-19VU -944-1589, заключною випискою АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.10.2018 по 29.12.2018 від 19.12.2019 № 1912-19VU -945-4115, заключною випискою АТ КБ «Приватбанк» за період з 02.01.2019 по 31.03.2019 від 19.12.2019 № 1912-19VU -939-2255, заключною випискою АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.04.2019 по 30.06.2019 від 19.12.2019 № 1912-19VU -936-4484, заключною випискою АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.07.2019 по 30.09.2019 від 18.12.2019 № 1812-19VU -1642-0983, а також розрахунками заборгованості згідно касової книги за 2017, 2018, 2019 роки, всього на суму 6359000,00.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття її до виконання.

Згідно рішення учасника ТОВ «Агрофірма «Схід Агроресурс» від 29.07.2009 ОСОБА_3 прийняв рішення призначити на посаду директора Товариства та надати повноваження директора Товариства з правом вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, в тому числі підписувати договори, угоди ОСОБА_2 .

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 10.01.2020 № 25038023 засновниками ТОВ «Агрофірма «Схід Агроресурс» є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , керівник та підписант ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 92 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України .

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених Кодексом.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом.

Отже колегія суддів наголошує на тому, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими.

Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог є підставою для висновку суду про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до законного та обґрунтованого висновку про недоведеність ОСОБА_1 зустрічних позовних вимог належними та допустимими доказами, зокрема позивачем за зустрічним позовом не надано копії статуту ТОВ «Агрофірма «Схід-Агроресурс» на підтвердження перевищення керівником товариства своїх повноважень при укладенні спірного договору.

Клопотання щодо витребування вказаного доказу сторони не заявляли, при цьому судом апеляційної інстанції було роз`яснено сторонам ст. 12 ЦПК України.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо наявності правових підстав для визнання договору безвідсоткового поворотного (відновлювального) займу № 1 від 11.10.2016 недійсним не мають правового значення для правильного вирішення спору, оскільки такі аргументи втрачають правовий сенс за встановлених судом обставин.

Доводи скаржника про те, що у зв`язку з перерахуванням коштів засновнику у сумі 525000 грн після 11.10.2019, спірний договір набрав ознак безстроковості, є необґрунтованими, оскільки сторонами у п.1.3 договору встановлений строк користування поворотним займом - 36 місяців, тому зобов`язання за цим договором підлягають виконанню у визначену сторонами дату 12.10.2019.

Колегія суддів перевіривши матеріали справи приходить до висновку, що відсутні докази, які б дали підставу зробити однозначний висновок про те, що вказані позивачем ОСОБА_1 обставини безумовно свідчили про факт укладення договору безвідсоткового поворотного (відновлювального) займу № 1 від 11.10.2016 представником товариства з перевищенням своїх повноважень, а тому приходить до висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Оскільки висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Оскільки ухвалою Луганського апеляційного суду від 23.02.2021 ОСОБА_1 було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, з останнього на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 92156 грн 02 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 21 жовтня 2020 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 92156 грн 02 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Дата складення повного тексту постанови 18 червня 2021 року.

Головуючий

Судді: