Справа № 635/5672/15-ц
Провадження № 2/635/1229/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Назаренко О.В.

за участю секретаря Лещенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

в провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває зазначена цивільна справа.

06 серпня 2018 року за наслідками повторного автоматизованого розподілу справ автоматизованої системи документообігу, який був проведено згідно розпорядження керівника апарату Харківського районного суду Харківської області №01-02/66 від 06.08.2018 у зв`язку з розглядом Вищою радою правосуддя 24.07.2018 заяви про відставку судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_3 та відповідно до наказу голови Харківського районного суду Харківської області від 26.07.2018 № 05-05/76 «Про відрахування судді Харківського районного суду Харківської області Караченцева І.В.», зазначена справа передана в провадження судді Харківського районного суду Харківської області Назаренко О.В.

В судове засідання, сторони не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені.

Враховуючи, що в судове засідання всі учасники справи не з`явились, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, оглянувши матеріали цивільної справи, прийшов до наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( частина 1 статті 2 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина 1 статті 3 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Конституцією України передбачається низка гарантій, однією із яких є право судового захисту, що передбачена статтею 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі "Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" (Alimentaria Sanders S.A. проти Іспанії).

Отже, у дотриманні стандартів доступу до суду, передбачених пунктом 1 статті 6 Конвенції, важливе значення має добросовісна поведінка позивача та його представника.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено статтею 223 ЦПК України, частиною п`ятою цієї статті передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Наведена норма кореспондується із закріпленим у пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України правилом, за яким суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

В розумінні ЦПК України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до суду. Як ініціатор судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді цивільної справи.

Згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 3 статті 131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Зазначена цивільна справа знаходиться в провадженні суду тривалий час.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 грудня 2015 року клопотання представника позивача - ОСОБА_4 та представника відповідача ОСОБА_5 про зупинення провадження у справі № 635/5672/15-ц (провадження № 2/635/2619/2015) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Зупинено провадження по справі № 635/5672/15-ц (провадження № 2/635/2619/2015) зупинено розгляд справи у зв`язку з розглядом Харківським районним судом Харківської області суддею Панас Н.Л. цивільної справи № 635/5085/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про визнання довіреності, договору позики та іпотечного договору недійсним та цивільної справи № 635/1829/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, яка знаходиться на розгляді апеляційного суду Харківської області.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 554592 (п`ятсот п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот дев`яносто дві) гривні 42 копійки та суму неустойки за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 277296 (двісті сімдесят сім тисяч двісті дев`яносто шість) гривень 21 копійка. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 1731 (ода тисяча сімсот тридцять одна) гривня 31 копійка.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 13 липня 2016 року рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 28 листопада 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Харківського районного суду Харківської області від 18 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 13 липня 2016 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про стягнення боргу за договором позики скасовано і закрито провадження у цій частині. Рішення Харківського районного суду Харківської області від 18 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 13 липня 2016 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики залишено без змін, поновлено виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 18 червня 2015 року в частині стягнення боргу з ОСОБА_2 .

Позивач та його представник неодноразово не з`являлись до суду для розгляду справи, обставини, що викликали зупинення провадження у справі, усунуті.

Системний аналіз наведених вище норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Таким чином, відсутність інтересу позивача у вчасному розгляді справи свідчить про його небажання захищати свої права.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду.

Верховний суд наголошує, що зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його незалежно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь у судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи, що позивач та його представник повідомлені належним чином про призначення судових засідань, неодноразово не прибули у судове засідання, суд приходить до висновку про можливість застосування визначеного частиною п`ятою статті 223 ЦПК України та пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України правового наслідку неявки позивача та його представника в судове засідання, а саме залишення позову без розгляду.

Саме такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду № 310/12817/13 від 22.05.2019.

Також такого правового висновку дійшов Верховний Суду у постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 201/10953/18-ц.

Згідно частини 2 статті 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 4, 44, 131, 247, 223, 257, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

позов ОСОБА_1 - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу право на звернення до суду повторно після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Ухвала складена та підписана суддею 24 грудня 2021 року.

Суддя О.В.Назаренко