Придніпровський районний суд м.Черкаси

Справа № 711/1797/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Осадчої А.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги, мотивує тим, що вона, ОСОБА_1 , з червня 2006 року по вересень 2017 року проживала з відповідачем ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. У них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 17.01.2013 року.

Зазначає, що її донька - ОСОБА_3 проживає з нею та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 № НОМЕР_2 від 15.03.2021р., довідкою про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 № НОМЕР_3 від 15.03.2021р. та актом опитування сусідів.

Вказує, що останнім часом відповідач ОСОБА_2 не бере участі у вихованні та утриманні їх спільної доньки. Неодноразово приходив до доньки в стані алкогольного сп`яніння. З грудня 2020 року коштів на утримання доньки не надавав (в серпні 2020 року сплатив добровільно 300грн.00 коп., в листопаді 2020 року 1500 грн. 00 коп.).

Додала, що ОСОБА_2 є працездатним, здоровим, проте часто має не постійний, мінливий дохід. Інших неповнолітніх дітей відповідач не має. На момент звернення до суду, між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу способу виконання ним свого обов`язку утримувати їх дитину.

На підставі зазначеного вище, позивач просить суд, стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00грн., з урахуванням індексації, щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2021, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька Світлана Михайлівна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/1797/21.

Ухвалою суду від 05.05.2021 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечень щодо такого порядку розгляду справи сторони не надали. Крім того, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Відзив на позов не подано.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала. Пояснила, що близько 4-х років між нею та відповідачем припинено шлюбні відносини. Він обіцяв платити аліменти по 3000,00грн., але домовленості не дотримався, за останній рік дав близько 4000,00грн., що на місяць становило близько 300,00грн. Вважає вона, що цього не достатньо для утримання дитини, на її звернення він не реагує, є потреби в коштах на харчування, одяг, лікування тощо.

Крім того, вказала, що вона працює, має заробітну плату близько 10000,00грн., проте у зв`язку зі своєю хворобою - потребує лікування довічно. Відповідач матеріально не допомагає, вона самотужки не може матеріально забезпечити дочці оплату за гуртки, відвідування спортивних секцій. У шлюбі з відповідачем не перебувала.

Зважаючи на викладене вище, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у сумі 3000,00грн., тобто суму в тому розмірі, яку він і обіцяв сплачувати.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав. Пояснив, що спору щодо батьківства немає. Крім того, вказав, що він добровільно подарував належну йому частину квартири позивачу, а не дитині. Він не є особою з інвалідністю та є працездатним.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків:

як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, між позивачем та відповідачем шлюб не зареєстровано, вони спільно проживали однією сім`єю в період з червня 2006 року по вересень 2017 року. Від спільного проживання у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 17.01.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №63 (а.с.9). Батьками дитини записані ОСОБА_2 (відповідач) та ОСОБА_1 (позивач). Спору щодо батьківства між сторонами немає.

Судом встановлено, що сторони разом не проживають і їх спільна дитина проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_1 , за №9310988 від 15.03.2021 року та аналогічною довідкою №9311126 від 15.03.2021р. відносно ОСОБА_3 (а.с.10-11), а також Актом опитування сусідів, засвідченого головою ОСББ «Фаворит-187» (а.с.12) та знаходиться на її утриманні. На даний час позивач ОСОБА_1 не має можливості самостійно утримувати неповнолітню дитину.

При прийнятті рішення по справі, суд враховує той факт, що відповідач є працездатним, оскільки у матеріалах справи відсутні письмові докази, які б свідчили про інше, працевлаштований, інформації про наявність інших утриманців немає, що також ним підтверджено у судовому засіданні, а також визнання ним позовних вимог і відсутність заперечень проти їх задоволення.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою ст. 12 вказаного Закону визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього.

За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».

Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України).

За положеннями ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

До того ж, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Визнання відповідачем заявлених позовних вимог прийнято судом.

Отже, встановлені під час розгляду справи обставини, наявні та досліджені докази дають суду підстави для повного задоволення позовних вимог. Враховуючи позицію позивача та відповідача, працездатність відповідача, його наміри та бажання утримувати спільну з позивачем неповнолітню дитину, а також принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у заявленому позивачем та визнаному відповідачем розмірі, що є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Таким чином, суд враховує те, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, у тому числі, щодо утримання дитини, мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Судом враховуються також ті обставини, що неповнолітня дитина проживає разом з позивачем, фактично перебуває на повному її утриманні, даних, які б свідчили про неможливість відповідача утримувати дитину до суду не надано.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи позицію відповідача щодо вимог, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі, а саме, - слід стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , код НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3000грн. 00коп. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 22.03.2021 року до повноліття дитини.

Як на думку суду, таке рішення є справедливим і таким, що постановлене виключно в інтересах неповнолітньої дитини.

Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Крім того, з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір у дохід держави в сумі 908 грн. 00 коп., як передбачено ст. 141 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 141, 150, 180-182, 184, 191 СК України, ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76-81, 133, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 353, 430 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , код НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3000грн. 00коп. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 22.03.2021 року до повноліття дитини.

Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 908грн. 00коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 07.06.2021 року.

Головуючий: С. М. Позарецька