ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року

м. Харків

Справа № 645/358/21

Провадження № 22-ц/818/5855/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Хорошевського О.М.,

Суддів Бурлака І.В., Котелевець А.В.,

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 липня 2021 року та на додаткове рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2021 року, постановлене суддею Мартиновою О.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних витрат та 3 % річних,-

встановив :

У січні 2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Зеленський Станіслав Віталійович звернувся до суду з позовом якому просив стягнути з відповідача за період з 13 квітня 2012 року по 16 листопада 2020 року інфляційні втрати в розмірі 23861,66 грн. та 3% річних в розмірі 3610,50 грн., а всього 27472,20 грн., а також судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.04.2012 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору зобов`язання попереднім договором купівлі продажу квартири, виконання якого забезпечено завдатком, стягнення суми завдатку та моральної шкоди. Визнано договір зобов`язання від 21.12.2010 року попереднім договором купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 , виконання якого забезпечено завдатком. Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь позивача суму завдатку за попереднім договором купівлі продажу квартири у подвійному розмірі 7989,90 грн. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 суму завданої моральної шкоди у розмірі 5000 грн., а також суму витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн. Загальна сума стягнення складає 13989,90 грн. Вказує на те, що зазначене рішення суду набрало законної сили 13.04.2012 року. На підставі виданих виконавчих листів, які позивач пред`явила до виконання, постановами старшого державного виконавця Фрунзенського відділу ДВС ХМУЮ Ющук М.Є. від 20.07.2012 року відкриті виконавчі провадження. Зазначає, що 16 листопада 2020 року відповідачем по справі виконано рішення суду шляхом зарахування грошових коштів в розмірі 13989,90 грн. на депозитний рахунок Державної виконавчої служби. Разом з тим,представник позивача посилається на те, що у ОСОБА_2 існувало невиконане грошове зобов`язання перед позивачем у розмірі 13989,90 грн., яке останній виконав лише 16 листопада 2020 року. Вважає, що відповідач порушив грошове зобов`язання, тому у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до ст. 625 ЦК України. При цьому представник позивача зазначає, що початковим моментом виникнення права на отримання сум за наведеною нормою закону є дата набрання рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.04.2012 року законної сили, а саме 13.04.2012 року. Отже, загальна сума інфляційних нарахувань на грошового зобов`язання за період з 13.04.2012 року по 16 листопада 2020 року складає в розмірі 23861,66 грн. При цьому, розрахунок трьох процентів річних здійснюються за кожен день прострочення. Так, період прострочення грошового зобов`язання складає 3140 днів. Таким чином, 3% річних за користування грошовими коштами за період з 13.04.2012 року по 16.11.2020 року складає в розмірі 3615,14 грн. Вважає, що зазначена загальна сума простроченого боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2021 року позовні вимоги задоволені.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за період з 13 квітня 2012 року по 16 листопада 2020 року суму в розмірі 27472 (двадцять чотири тисячі чотириста сімдесят дві) грн. 20 коп., яка складається з інфляційних витрат в розмірі 23861,66 грн. та 3% річних в розмірі 3610,50 грн.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

23 липня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до суду з завоюю про стягнення з відповідача ОСОБА_2 витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 9600 грн. До заяви додає квитанцію прибуткового касового ордера № 2 від 21.07.2021 року на суму 9600 грн., акт виконаних робіт від 21.07.2021 року на загальну суму 9600 грн., договір про надання правової допомоги в цивільній справі від 12.08.2020 року, додаткову угоду про надання правової допомоги від 12.08.2020 року.

Додатковим рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2021 року задоволено заяву представника ОСОБА_1 адвоката Зеленського С.В. стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з оплатою витрат на правничу допомогу у розмірі 9600,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції та додаткове рішення скасувати як незаконні, необґрунтовані, постановлені з порушенням норм матеріального та процесуального права та відмовити у задоволенні позовних вимог застосувавши строки позовної давності та відмовити у задоволенні вимог про стягнення витрат на правничу допомогу.

Скарга містить посилання на те, що до спірних правовідносин підлягає застосування строки позовної давності. Що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Що стосується додаткового рішення суду першої інстанції, то апеляційна скарга мотивована тим, що адвокатом Зеленським С.В. завищено послуги адвоката, у зв`язку із задоволенням позовних вимог. Вважає заявлену суму витрат не співмірною зі справою.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Переглядаючи законність та обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань перед позивачем знайшли своє підтвердження за наслідком досліджених матеріалів по справі, дійшов висновку, що вимоги позивача про відшкодування відповідачем інфляційних втрат за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, передбачених ст. 625 ЦК України, є правомірними і підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому за період з 13.04.2012 року по 16.11.2020 року з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 23861,66 грн. інфляційних втрат щодо встановленої рішенням суду суми заборгованості та трьох процентів річних у розмірі 3610,50 грн.

Також, суд з рахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності подання заяв, клопотань, збір додаткових доказів в процесі судового розгляду та значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, дійшов висновку, що зазначені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9600,00 грн. є обґрунтованими.

Судова колегія з таким висновком суду першої інстанції погоджується.

Правовідносини які склались між сторонами врегульовані Цивільним Кодексом України.

Виконання зобов`язання та зобов`язаня сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення передбачено статтями 526, 625 Цивільного кодексу України.

Вирішуючи спір суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права якими регулюються правовідносини, що виникли між сторонами та зроблено законний та обгрунтований висновок. При цьому судом не було порушено норм процесуального права які були обов`язковою підставою для скасування рішення суду.

Судова колегія не приймає до уваги посилання апеляційної скарги на застосування до правовідносин строків позовної давності, оскільки позивач в суді першої інстанції таке клопотання не заявляв, а тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості застосувати до позовних вимог позовну давність.

Суд першої інстанції оцінивши фактичні обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу додатковим рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2021 року судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки на підтвердження розміру витрат на правову допомогу адвоката представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 надав суду квитанцію прибуткового касового ордера № 2 від 21.07.2021 року на суму 9600 грн., акт виконаних робіт від 21.07.2021 року на загальну суму 9600 грн., договір про надання правової допомоги в цивільній справі від 12.08.2020 року, додаткову угоду про надання правової допомоги від 12.08.2020 року. ОСОБА_1 сплатила обумовлений гонорар в повному обсязі.

12.08.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що діє на підставі Свідоцтва ради адвокатів Харківської області № 1879 від 05.11.2014 року, укладений договір про надання правової допомоги в цивільній справі.

За умовами п. 1.1 вказаного договору адвокат зобов`язується надати правову допомогу клієнтові, яка полягає у представництві прав та інтересів клієнта у Фрунзенському районному суді м Харкова при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних.

Пунктом 4.1 цього Договору сторони також погодили, що сума гонорару за надання правової допомоги, порядок визначення його розміру та оплати визначені в додатковій угоді до цього договору.

Згідно п. 1.1 додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 12.08.2020 року, за надання правової допомоги клієнту ОСОБА_1 при представництві прав та інтересів Клієнта у Фрунзенському районному суді м. Харкова, суді апеляційної та касаційної інстанції у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних, клієнт зобов`язується виплатити Адвокату гонорар у розмірі 9000 грн.

Акт виконаних робіт від 21.07.2021 року, підписаний сторонами, містить перелік юридичних послуг, наданих ним та пов`язаних із розглядом справи, відповідно до договору про надання правої допомоги в цивільній справі б/н від 12.08.2020 року.

Згідно переліку юридичних послуг, адвокатом Зеленським С.В. було здійснено:

-консультація по у цивільній справі про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних, вартість години - 800,00 грн., кількість годин 2 год, загальна вартість 1600,00 грн.;

- консультації он-лайн (телефон, телеграм …), адвокатом надавались консультації в режимі он-лайн, з питань пов`язаних з розглядом справи, відповідаючи на писання клієнта, винної особи, представників винної особи, вартість години 800,00 грн., кількість годин 1 год., загальна вартість 800,00 грн.;

-складання позовної заяви та формування пакету документів для суду та сторін по справі, вартість години 800,00 грн., кількість годин 6 год., загальна вартість 4800,00 грн.;

-участь у судовому засіданні 19 липня 2021 року, вартість години 800,00 грн., кількість годин 3 год., загальна вартість 2400,00 грн.

Загальна сума за виконання наданих послуг склала 9 600,00 грн.

Посилання апеляційної скарги на те. що адвокатом завищено розмір наданих послуг не знайшло свого підтвердження матеріалами справи.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 липня 2021 року та на додаткове рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.М. Хорошевський

А.В. Котелевець

Судді І.В. Бурлака

Повний текст судового рішення складено 09.12.2021.