РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Левчука О. В.,

за участі секретаря судового засідання Янок М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

заінтересована особа: ОСОБА_4

про видачу обмежувального припису

В засіданні приймали участь:

заявниця: ОСОБА_1 ;

представник заявниці: ОСОБА_5 ;

заінтересована особа: ОСОБА_4 ;

представник заінтересованої особи: Грозік І. І.

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою, заінтересована особа - ОСОБА_4 , про видачу обмежувального припису.

Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що проживала однією сім`єю з своїм колишнім чоловіком ОСОБА_4 , рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 січня 2020 року у справі 569/8281/19 шлюб між сторонами розірвано, разом з нею проживають спільні з заінтересованою особою неповнолітні діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявниця вказує у своїй заяві, що колишній чоловік, ОСОБА_4 , відзначається проявами неконтрольованої агресії та неодноразово вчиняв та продовжує вчиняти фізичне, психологічне, економічне насильство відносно неї.

Зокрема, 31.01.2021 ОСОБА_6 по телефону при дитині, погрожував "спущеними колесами" в автомобілі, приїздом до матері заявниці і психологічною розправою з нею. Пізніше, кривдник прийшов в школу, хотів забрати доньку проти її волі. По даній події було звернення до поліції, щодо неправомірних дій заінтересованої особи, про що зроблений запис ЄО№5294 від 04.02.2021. Згодом, ОСОБА_6 без узгодження та попередження з заявницею забрав з садка сина до себе на роботу. Коли ОСОБА_1 прийшла забрати сина в офіс, то випадково зачепила датчик з якого вилетіла батарейка, через що ОСОБА_6 застосував до ОСОБА_1 фізичну силу, після цього викликав працівників поліції. Наступного дня заявниця знову прийшла до кривдника на роботу, хотіла мирно вирішити конфлікт, а також купити планшет, або ноутбук, оскільки в доньки мало початись дистанційне навчання. В результаті кривдник ОСОБА_6 випхав заявницю ОСОБА_1 за двері та наніс ушкодження у вигляді пошкодженого мізинця, за вказані дії відкрито кримінальне провадження №0000895, яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 31.03.2021. 18.04.2021 ОСОБА_4 без попередження приходив додому до ОСОБА_1 , при малолітніх дітях принижував авторитет матері, спілкувався зверхньо та агресивно. Внаслідок чого, на наступний день заявниця була змушена з донькою ОСОБА_2 звернутись до психолога, котрий встановив діагноз тривожно-фобічний розлад у дитячому віці, а саме через сприйняття тата, як загрозу, (копія мед.книжки додається) та направив на консультацію до лікаря невролога. 22.04.2021 лікар-невролог встановив діагноз - розлад вегетативної нервової системи, дерматографічна кропив`янка. 12.05.2021 ОСОБА_6 напав на заявницю ОСОБА_1 , хотів силоміць вирвати дитину, котра перебувала на руках ОСОБА_1 , застосував до заявниці фізичну силу, за вказані дії відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст.125 КК України, №0001323 яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13.05.2021. 25.05.2021 вночі за адресою: АДРЕСА_1 було розбите вікно в будинку матері заявниці ОСОБА_7 гранітним каменем з наклейкою "розпалювач багаття", того ж вечора ввечері з боку кривдника ОСОБА_8 відбулось переслідування і напад на теперішнього чоловіка заявниці - ОСОБА_9 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді зламаної ноги. Відкрито кримінальне провадження №0001479 від 26.05.2021 щодо вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України. 28.05.2021 ОСОБА_6 призначив зустріч за адресою: АДРЕСА_2 заявниці та її чоловіку ОСОБА_9 , в ході зустрічі ОСОБА_4 погрожував, що якщо заявниця не відкличе позовну заяву про аліменти та позовну заяву про поділ майна подружжя, за яким має бути стягнутий автомобіль, він оприлюднить компрометуючі відеозаписи та інші дискредитуючі честь та гідність матеріали. 02.06. 2021 ОСОБА_6 переслідував заявницю ОСОБА_1 біля музичної школи, знімав на камеру, як вона сідає в авто і починає їхати.

До заяви заявниця додала диск з відеозаписами. Також заявниця зазначає, що насильство зі сторони чоловіка, було спрямовано окрім заявниці і на неповнолітніх дітей. Крім того, неповнолітні ОСОБА_2 2011 року народження та ОСОБА_3 2017 року народження були свідками (очевидцями) протиправних дій відносно матері. Внаслідок спричинених кривдником насильницьких дій, суттєво погіршився стан здоров`я заявниці. З цих підстав, заявниця просила суд видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , поклавши на нього на строк шість місяців такі обов`язки:

- заборонити ОСОБА_4 наближатися на відстань до 200 (двохсот) метрів до місця проживання ОСОБА_1 та неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_4 ;

- заборонити ОСОБА_4 наближатися на відстань до 2 (двох) км до ОСОБА_1 , за місцем проживання матері заявниці ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалих осіб: ОСОБА_1 , та неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними.

У судовому засіданні заявниця свою заяву підтримала, просила суд її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_4 та його представник у судовому засіданні проти задоволення заяви ОСОБА_1 заперечували, пояснили суду, що звинувачення у застосуванні насильства щодо заявниці та дітей є безпідставними та необґрунтованими.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 січня 2020 року у справі 569/8281/19 шлюб між сторонами розірвано.

Від шлюбу у сторін народились діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Спасівською сільською радою Здолбунівського району Рівненської області 18.08.2011, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 16.05.2017.

На сьогодні ОСОБА_1 з дітьми мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , про що свідчить копія Акту про фактичне проживання осіб від 07.06.2021, складеного Головою правління ОСББ "Європейський" та копія Договору найму (оренди) житла від 01.06.2020.

Звертаючись до суду із заявою про застосування обмежувального припису, ОСОБА_1 вказувала, що її колишній чоловік систематично застосовує насильство до неї та їх дітей, у зв`язку з чим вона просила застосувати обмежувальний припис до ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України 07 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству`від домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вичиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству`дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

За приписами пункту 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18).

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

З пояснень заявниці, заінтересованої особи та їх представників, а також копій витягу з Єдиного реєстру досудових рослідувань № 0001479 від 26.05.2021, витягу з Єдиного реєстру досудових рослідувань № 0001323 від 13.05.2021, витягу з Єдиного реєстру досудових рослідувань № 0000895 від 31.03.2021, встановлено, що, зокрема, за заявою ОСОБА_1 були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато розслідування.

Так, за приписами ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Таким чином, отримавши заяву, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення слідчий або прокурор не здійснює оцінку такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Отже, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не свідчить про наявність ознак кримінального правопорушення та доведеність винуватості особи у вчиненні злочину, а є підставою для початку досудового розслідування у справі та перевірки обставин, наведених у повідомленні про кримінальне правопорушення.

На момент розгляду заяви про видачу обмежувального припису відсутні будь-які докази на підтвердження вчинення ОСОБА_4 адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме - вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Також безпідставними є твердження заявниці про вчинення заінтересованою особою домашнього насильства, зокрема, коли ОСОБА_4 04.02.2021 хотів забрати доньку зі школи, 29.03.2021 забрав з дитячого садка сина до себе на роботу та 18.04.2021 приходив до житла заявниці поспілкуватись з дітьми без дозволу матері.

Так, враховуючи норми Сімейного кодексу України, а саме ст.160, 161, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Малолітні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не досягли десяти років, їх батьки мешкають окремо, вони не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати діти.

Статтею 51 Конституції України кожному з подружжя гарантовані рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

В судовому засіданні було з`ясовано, що між сторонами на сьогоднішній день існує спір щодо усунення перешкод щодо участі у вихованні, вільному спілкуванні з дітьми та встановлення способу участі у вихованні дітей.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02.04.2021 визначено спосіб участі батька ОСОБА_4 у вихованні дітей і встановлено йому побачення з ними щопонеділка та щоп`ятниці з 16:00 год. до 18:00 год. та у першу, третю неділю місяця з 10:00 год. до 13:00 год. за місцем проживання батька, без обмеження місця прогулянок та відпочинку, з можливістю відвідування родичів, в тому числі бабусі та дідуся по лінії батька; перебування з дітьми в літній та зимовий період не менше п`ятнадцять діб на рік для їх відпочинку та оздоровлення та території України та за її межами у встановленому законом порядку; побачення з дітьми у день їх народження з 12:00 год. до 14:00 год.; періодичне спілкування з дітьми засобами телефонного, електронного та інших засобів зв`язку.

Проте вказане рішення не набрало законної сили, оскільки заявницею ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій вона просить скасувати рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02.04.2021 та відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог повністю.

Отже на сьогоднішній день немає підстав вважати, що ОСОБА_4 не мав права бачитись з дітьми та забирати їх з навчальних закладів.

Крім того, досліджені в судовому засіданні відеозаписи, долучені до заяви ОСОБА_1 , не підтверджують твердження заявниці, що ОСОБА_4 переслідує її чи дітей. Інших доказів, які б свідчили про протилежне, а також про наявність обґрунтованих ризиків вчинення ОСОБА_4 в подальшому домашнього насильства щодо заявниці, і обґрунтованість зазначеного заявницею, для захисту її інтересів та інтересів неповнолітніх дітей, заходу тимчасового обмеження права ОСОБА_4 наближатись до житла заявниці і спілкуватись з дітьми протягом тривалого часу, заявницею суду не надано.

Статтями 12, 13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

За приписами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду не зазначене, вище суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 294, 350 1-6 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заінтересована особа: ОСОБА_4 про видачу обмежувального припису відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

заявниця: ОСОБА_1 : РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ;

заінтересована особа: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено та підписано 11 червня 2021 року.

Суддя Левчук О. В.