Справа № 161/8303/21
Провадження № 2/161/2643/21
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в частині вимог

08 червня 2021 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Філюк Т.М., вирішуючи питання про прийняття до розгляду та відкриття провадження за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до прокурора Луцької окружної прокуратури Шпоти Олександра Володимировича про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

06 травня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до прокурора Луцької окружної прокуратури Шпоти О.В. про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2021 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху до усунення наявних у ній недоліків, а також надано позивачу строк на виконання ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня її отримання.

31 травня 2021 року на виконання вимог ухвали від 11.05.2021 року, позивач подав нову редакцію позовної заяви з усунутими недоліками.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, ОСОБА_1 просить:

- притягнути прокурора ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності та зобов`язати керівництво Волинської прокуратури провести службове розслідування та ініціювати питання щодо звільнення прокурора Шпоти О.В.;

- дати правову оцінку бездіяльності керівництва Луцької окружної прокуратури, Волинської обласної прокуратури щодо затягування проведення досудового розслідування кримінального провадження, де ОСОБА_1 визнаний потерпілим;

- стягнути з ОСОБА_2 на його користь користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000000 гривень.

Дослідивши доводи позивача та матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження в частині вимог, з наступних підстав.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

У ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Зі змісту поданої позовної заяви слідує, що позивач крім вимоги щодо стягнення з прокурора Шпоти О.О. на його користь відшкодування моральної шкоди, фактично оскаржує дії правоохоронних органів щодо неналежного проведення досудового розслідування в межах кримінального провадження, де позивач ОСОБА_1 визнаний потерпілим. Як слідує з позовної заяви позивач обрав такий спосіб захисту, оскільки вважає, що органи досудового розслідування неналежно проводять досудове розслідування, не вчиняють дій, спрямованих на встановлення істини у кримінальному провадженні.

Згідно окремих положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Разом з тим, порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування або прокурора встановлений розділом II, главою 26 «оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування».

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це, не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, враховуючи те, що позивач просить притягнути прокурора ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності та зобов`язати керівництво Волинської прокуратури провести службове розслідування та ініціювати питання щодо звільнення прокурора Шпоти О.В.; дати правову оцінку бездіяльності керівництва Луцької окружної прокуратури, Волинської обласної прокуратури щодо затягування проведення досудового розслідування кримінального провадження, де ОСОБА_1 визнаний потерпілим, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження в частині цих вимог, оскільки дані вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства та підлягають розгляду в порядку кримінального судочинства.

Керуючись ст.ст. 186, 258,260,261 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до прокурора Луцької окружної прокуратури Шпоти Олександра Володимировича про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, в частині вимог щодо притягнення прокурора ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності та зобов`язання керівництва Волинської прокуратури провести службове розслідування, ініціювання питання щодо звільнення прокурора Шпоти О.В.; щодо надання правової оцінки бездіяльності керівництва Луцької окружної прокуратури, Волинської обласної прокуратури щодо затягування проведення досудового розслідування кримінального провадження, де ОСОБА_1 визнаний потерпілим.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи ( вирішення питання) без повідомлення ( виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту ухвали 08 червня 2021 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Т.М.Філюк