ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 грудня 2021 року

м. Харків

справа № 641/5361/21

провадження № 22-ц/818/5474/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря Гришиної А.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Цимбал Сергій Володимирович,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 липня 2021 року в складі судді Курганникової О.А.,

у с т а н о в и в:

В липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (ТОВ «Українські фінансові операції»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу (далі ПН КМНО) Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області (далі приватний виконавець) Цимбал Сергій Володимирович, та просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 27928, вчинений 05 травня 2021 року ПН КМНО Остапенком Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості за кредитним договором в розмірі 25 002,90 грн.

Позов мотивовано тим, що він не укладав з ТОВ «Українські фінансові операції» будь яких кредитних договорів та не отримував кредитних коштів. Відповідач не звертався до нього з вимогами про погашення заборгованості та не повідомляв про наміри звернутися до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Вважає, що оскаржуваний напис вчинений ПН КМНО Остапенком Є.М. з порушенням норм Закону України «Про нотаріат», а саме за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника та доказів направлення боржнику повідомлення про наявність заборгованості.

В поданій заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просив зупинити стягнення за виконавчим написом № 27928, вчиненим 05 травня 2021 року ПН КМНО Остапенком Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості за кредитним договором в розмірі 25 002,90 грн.

Заява мотивована тим, що відкриття виконавчого провадження зумовлює примусове звернення стягнення на доходи позивача та тягне за собою наслідки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», що у свою чергу може призвести до негативних фінансових наслідків у формі стягнення не лише суми заборгованості, а й витрат виконавчого провадження. Невжиття такого заходу забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого документу може істотно ускладнити поновлення прав позивача у разі задоволення позовних вимог. Є ризик того, що виконавче провадження буде виконане ще до того, як суд висловиться з приводу правомірності виконавчого напису нотаріуса, при цьому на позивача будуть покладені також витрати та обмеження, що пов`язані зі здійсненням виконавчого провадження арешт майна, стягнення виконавчого збору, штрафів та інше. Забезпечення позову має тимчасовий запобіжний характер, спрямоване на забезпечення можливості виконання ймовірного рішення суду, на недопущення порушень прав та інтересів осіб, яких стосується спір.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 липня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд не вирішує питання про законність і обґрунтованість позовних вимог по суті. В своїй заяві позивач посилається на порушення його прав, однак це є вирішенням питання обґрунтованості або ж необґрунтованості позову, яке перевіряється під час розгляду спору по суті і не повинно розглядатись при забезпеченні позову, оскільки дана процесуальна дія є оперативним заходом, що вживається для забезпечення виконання рішення суду в разі його потенційного задоволення. В даному випадку, забезпечення позову не є необхідною умовою для недопущення порушення прав та інтересів позивача, а тому клопотання позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

26 липня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції обставинам справи та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що предметом позову є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а метою заяви про забезпечення позову зупинення стягнення із заробітної плати позивача за оскаржуваним виконавчим написом. Обраний позивачем спосіб забезпечення позову прямо передбачений чинним законодавством та є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Зазначає, що цивільне процесуальне законодавство не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Невжиття такого заходу забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого документу може істотно ускладнити поновлення прав позивача у разі задоволення позовних вимог. Є ризик того, що виконавче провадження буде виконане ще до того, як суд висловиться з приводу правомірності виконавчого напису нотаріуса, при цьому на позивача будуть покладені також і витрати та обмеження, що пов`язані з проведенням виконавчого провадження арешт майна, стягнення виконавчого збору, штрафів та інше.

ТОВ «Українські фінансові операції», ПН КМНО Остапенко Є.М., приватний виконавець Цимбал С.В. ухвалу суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому в немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за її позовом без нових звернень до суду.

Матеріали справи свідчать, що постановою приватного виконавця Цимбала С.В. від 01 липня 2021 року відкрито виконавче провадження № 65948542 з примусового виконання виконавчого напису № 27928, вчиненого 05 травня 2021 року ПН КМНО Остапенком Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості за кредитним договором в розмірі 25 002,90 грн.

Постановами приватного виконавця Цимбала С.В. від 01 липня 2021 року та 15 липня 2021 року звернуто стягнення на заробітку плату ОСОБА_1 ; стягнуто з боржника 2 500,00 грн основної винагороди у виконавчому провадженні № 65948542 та 669,00 грн витрат виконавчого провадження (а. с. 9, 10, 17 - 20).

19 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Українські фінансові операції», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ПН КМНО ОСОБА_2 , приватний виконавець Цимбал С.В., та просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 27928, вчинений 05 травня 2021 року ПН КМНО Остапенком Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості за кредитним договором в розмірі 25 002,90 грн.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просив зупинити стягнення за вказаним виконавчим написом.

Заочним рішення Комінтернівського районного суду м . Харкова від 09 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано виконавчий напис, вчинений 05 травня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за № 27928, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості в сумі 25 002,90 грн, таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з ТОВ «Українські фінансові операції» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Постановою приватного виконавця Цимбала С.В. від 10 грудня 2021 року виконавче провадження № 65948542 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 05 травня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за № 27928 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості в сумі 25 002,90 грн закінчено.

Оскільки заходи забезпечення позову про вжиття яких просив позивач були співмірними із заявленими ОСОБА_1 вимогами позову, то висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову є помилковим.

Разом з тим, справа за позовом ОСОБА_1 розглянута Комінтернівським районним судом м. Харкова 09 листопада 2021 року підстави для забезпечення позову ОСОБА_1 відсутні.

З урахуванням викладеного, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про залишення без задоволення заяви про забезпечення позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. ст. 149 150, 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 376, 381 384, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 липня 2021 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908, 00 грн (дев`ятсот вісім грн 00 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 24 грудня 2021 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді І.В. Бурлака

О.М. Хорошевський