ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року м. Херсон
Справа №658/36/21
Провадження 22-ц/819/1193/21
Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий Бездрабко В.О. (суддя-доповідач)
судді: Базіль Л.В.
Приходько Л.А.
секретар судового засідання: Дундич А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Піньковський Ігор Олегович, на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 30 березня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Лященко В.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.
Позов мотивований тим, що рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 19 травня 2008 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 квітня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття.
Зазначене судове рішення на примусове виконання до виконавчої служби відповідачем не направлялося, оскільки ним добровільно виконувався обов`язок по утриманню дитини.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у них з ОСОБА_2 народився син ОСОБА_4 .
Відповідач вирішила в примусовому порядку стягувати аліменти на утримання дітей, у зв`язку з чим у 2019 році звернулася до Каховського міськрайонного суду Херсонської області із заявами про видачу дубліката виконавчого листа по стягненню з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку.
За результатом розгляду цих заяв, 09 червня 2019 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області видано судовий наказ про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 21 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, а також ІНФОРМАЦІЯ_4 постановлено ухвалу про видачу дубліката виконавчого листа.
По зазначеним виконавчим документам у Каховському міськрайонному відділі державної виконавчої служби відкрито виконавчі провадження.
Таким чином, загальний розмір сплачуваних ним аліментів складає Ѕ частину (по ј на кожну дитину) від усіх видів його заробітку (доходу).
Оскільки при винесенні судового наказу судом не було враховано наявності у нього іншої дитини, на утримання якої з нього за рішенням суду від 19 травня 2008 року вже стягуються аліменти у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, а також положення ч.ч. 2, 5 ст. 183 СК України, відповідно до яких розмір аліментів на двох дітей становить одну третину заробітку (доходу) платника аліментів та при їх стягненні суд визначає єдину частку від заробітку, позивач просив зменшити розмір стягуваних з нього на підставі судових рішень аліментів на користь ОСОБА_2 з 1/4 частини від усіх видів його заробітку на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та визначити єдину частку від усіх видів його доходу (заробітку) на утримання дітей у розмірі 1/3 частини, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.
Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 30 березня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту погіршення його майнового стану, як платника аліментів, після ухвалення судових рішень про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, яке б слугувало підставою для зменшення розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України. При цьому суд зазначив, що раніше визначений судовими рішеннями розмір аліментів є необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дітей.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Піньковський І.О., посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що при стягненні аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, була відсутня така обставина, як наявність іншої дитини, тому розмір аліментів був встановлений на рівні ј частини заробітку. Разом із цим, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі судового наказу, суд не взяв до уваги те, що позивач вже сплачує аліменти на утримання ОСОБА_3 , й також стягнув аліменти на утримання сина у розмірі ј частини усіх видів його заробітку, оскільки суд виходив з того, що інших дітей у позивача немає.
Вказав, що факт зміни сімейного стану порівняно з тим, що існував на час ухвалення судових рішень підтверджується доказами, а саме свідоцтвами про народження дітей, відповідно до яких вбачається, що позивач має двох дітей, але судом при стягненні аліментів на кожного з них цього враховано не було та аліменти стягнуті, виходячи з наявності лише однієї дитини, що не відповідає фактичному сімейному стану позивача.
Зазначив, що судом не встановлено та відповідачем не доведено того, що остання витрачає 50% свого заробітку на утримання спільних дітей.
Також послався на перебування на утриманні позивача непрацездатної матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає разом з ним й інших членів сім`ї немає.
Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не скористалася.
В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник адвокат Піньковський І.О. не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомленні згідно вимог ст.128 ЦПК України. У письмовому клопотанні від 28 червня 2021 року адвокат Піньковський І.О. просив розгляд скарги провести у відсутність апелянта та його представника. Апеляційну скаргу просив задовольнити.
ОСОБА_2 просила скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, як таке, що є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим та перевіреним судом фактичним обставинам справи, підтвердженим належними доказами.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10,11).
Судовим наказом Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 09 червня 2019 року із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.25).
Згідно ухвали Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 19 червня 2019 року ОСОБА_2 видано дублікат виконавчого листа Каховського міськрайонного суду Херсонської області у цивільній справі №2-1325/08 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, за яким з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 квітня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.6-7, 26).
З довідок Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) за вих. №146-32/22796 та №146-32/22799 від 22 липня 2020 року вбачається, що на виконанні відділу перебувають виконавчі провадження №59588059 з примусового виконання виконавчого листа №2-1325/08, виданого 03 липня 2019 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) та №59727397 з примусового виконання виконавчого документу №658/2108/19 від 05 серпня 2019 року, виданого судом про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього ОСОБА_6 у розмірі у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.
Загальний розмір стягнутих з позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей становить 50 відсотків заробітку (доходу) ОСОБА_1 .
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
У відповідності зі ст. 182 СК України при визначенні аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини
Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Отже, при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.
У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
В частині першій статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно абзацу 3 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд касаційної інстанції роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька.
Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
При зверненні до суду у позові та в апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на необхідність застосування до спірних правовідносин положень ч.ч. 2, 5 ст. 183 СК України, за якими якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд має визначити єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину-однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що положення ст.183 ч.2, 5 СК України не підлягають застосуванню до виниклих між сторонами правовідносин щодо зменшення розміру аліментів, визначеного за окремими судовими рішеннями, оскільки регулюють визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини при зверненні одного з батьків до суду вперше з позовною заявою або із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання двох дітей відразу.
У правовідносинах, рішення суду в яких переглядається, підставою для зменшення розміру стягнутих за судовими рішеннями аліментів на утримання дітей, є зміна сімейного стану платника аліментів, пов`язана із народженням другої дитини, проте, всупереч вимогам ст. ст. 12, 81 ЦПК України позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту зміни сімейного стану або погіршення майнового стану платника аліментів, після ухвалення судових рішень про стягнення з нього аліментів та на час звернення з позовом, яке б було підставою для зменшення розміру аліментів у порядку ст. 192 СК України.
При цьому, колегія суддів зауважує, що згідно ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Присуджений до стягнення з позивача розмір аліментів відповідає положенням ст.70 цього Закону.
Доводи апеляційної скарги про перебування на утриманні ОСОБА_1 непрацездатної матері ОСОБА_5 , колегія суддів оцінює критично, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження цих обставин, як і не надано доказів, що остання потребує утримання саме від позивача по справі, наявності чи відсутності інших осіб, які мають можливість надавати таку допомогу. Крім того, необхідність надання допомоги непрацездатним батькам не виключає обов`язку позивача надавати утримання своїм дітям.
З довідки ВЧ НОМЕР_1 №12 від 17 червня 2020 року встановлено, що солдат к/с ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 м. Миколаєва (а.с.15).
Позивач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, будь-яких інших належних доказів про зміну його сімейного стану або погіршення матеріального стану з моменту стягнення з нього аліментів на утримання дітей не надав, а факт стягнення аліментів на двох дітей у загальному розмірі 50% з усіх видів його заробітку (доходу), не може слугувати безумовною підставою для зменшення їх розміру в розумінні вищезазначених норм матеріального закону, зокрема ст. 192 СК України. Відповідно до судових рішень присуджений до стягнення з ОСОБА_1 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без підтвердження зміни сімейного або матеріального стану позивача не буде спрямоване на належне забезпечення дітей позивача та суперечитиме їх інтересам.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що сторони не позбавлені права в майбутньому на звернення до суду з позовом про зміну розміру стягнутих аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану однієї зі сторін, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Таким чином, відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем обставин, з якими закон пов`язує можливість зменшення призначеного до сплати розміру аліментів на утримання дітей.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, давши належну правову оцінку доказам, на які сторони посилались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, не допустив порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення спору, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Піньковський Ігор Олегович, залишити без задоволення.
Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 30 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складений 05 липня 2021 року.
Головуючий В.О. Бездрабко
Судді: Л.В. Базіль
Л.А. Приходько