Справа № 496/1434/19
Провадження № 2/496/925/21
У Х В А Л А

17 червня 2021 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пендюри Л.О.

за участю секретаря - Богдан Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Пендюри Леоніда Олександровича по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат та 3% річних,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат та 3% річних.

15.06.2021 року від відповідачки ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшла заява про відвід головуючого судді Пендюри Л.О. Заява мотивована тим, що 19.09.2019 року суддя Пендюра Л.О., порушивши норми ч. 2 ст. 223 ЦПК України, ухвалив заочне рішення по вказаній цивільній справі, незважаючи на те, що вона завчасно повідомила суд про неможливість прибуття в судове засідання з поважної причини, направивши до суду відповідну телефонограму. Крім того, суддя Пендюра Л.О. порушив норми ст. 13 ЦПК України, постановивши 17.02.2021 року ухвалу про закриття провадження по справі за її зустрічним позовом до ОСОБА_2 про стягнення вартості будівельних матеріалів, інфляційних витрат та 3% річних, чим позбавив її можливості довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Більш того, вищезазначену ухвалу вона, в порушення вимог статей 128, 130, 250 ЦПК України, отримала тільки 12.05.2021 року, тобто через три місяці після її ухвалення, що підтверджується штампом на копії конверта. Таке саме відношення було зроблено і до позовної заяви третьої особи ОСОБА_3 . Вказане свідчить про халатність судді Пендюри Л.О. по відношенню до сторін, навмисне зловживання ним положенням судді, порушення ним ряду норм ЦПК України та інших законів, а також його заінтересованість у результаті розгляду справи на стороні позивача ОСОБА_2 . З вказаних підстав вона просить відвести суддю Пендюру Л.О. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат та 3% річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно ч. ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Сторони до судового засідання не викликались.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді, матеріли цивільної справи, суд приходить до наступного.

Частинами 2, 3 ст. 40 ЦПК України встановлено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

У відповідності до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді .

Інститут відводу в процесуальному праві створений задля гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. ЄСПЛ неодноразово відзначав, що у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказувалось, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

Отже, заявляючи відвід заявник повинен навести об`єктивні причини щодо наявності в діях суддів фактору зацікавленості в результаті розгляду справи або ж навести дійсні обставини, які б викликали сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Так, з заявленого ОСОБА_1 відводу головуючому судді вбачається, що фактично підставами для відводу, на її думку, є те, що суддя 19.09.2019 року ухвалив заочне рішення по справі у її відсутність, яке до речі ухвалою від 17.04.2020 року скасовано, а справу призначено до судового розгляду, а також 17.02.2021 року постановив ухвалу про закриття провадження по зустрічному позову, поданому нею, та відмовив їй у клопотанні про залучення ОСОБА_3 до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, яка, в свою чергу, подала відповідну позову заяву.

Частиною 4 ст. 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Таким чином, викладена в заяві про відвід незгода ОСОБА_1 з прийнятими суддею процесуальними рішенням та тлумачення законодавства не є підставою для відводу головуючого судді, що прямо визначено ч. 4 ст. 36 ЦПК України, як і невчасне отримання нею ухвали про закриття провадження по зустрічному позову, яку вона, у разі незгоди, може оскаржити протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання, тому правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді Пендюри Л.О. в цій частині немає.

Крім того, ОСОБА_1 у своїй заяві про відвід судді неодноразово наголошує на тому, що суддя Пендюра Л.О. заінтересований у результаті розгляду справи на стороні позивача ОСОБА_2 , при цьому жодних доказів чи обґрунтованих доводів на підтвердження цих обставин до суду не надає.

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 , викладені в заяві про відвід судді Пендюри Л.О., приймаючи до уваги те, що заявниця не навела доводів та не надала доказів, які б свідчили про зацікавленість судді в розгляді справи або про наявність об`єктивних дійсних обставин, які б викликали сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, а посилання не знайшли свого підтвердження, зводяться до припущень та є безпідставними, а тому суд вважає заяву про відвід судді необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що заява про відвід ОСОБА_1 подана раніше ніж за три робочі дні до судового засідання, суд вважає за необхідне вирішення питання про відвід головуючого судді Пендюри Л.О. передати на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Крім того, слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи (апеляційної чи касаційної скарги), що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 40, 258, 260 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати заяву відповідачки ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Пендюри Леоніда Олександровича по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат та 3% річних необґрунтованою.

Заяву відповідачки ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Пендюри Леоніда Олександровича передати до канцелярії Біляївського районного суду Одеської області для визначення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати заяву про відвід.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.О. Пендюра