Справа № 373/1687/21
Номер провадження 2/373/881/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 грудня 2021 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояка Д.В.,

за участі секретарки судових засідань Литвишко В.М.,

розглянув у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на користь ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» заборгованість за кредитним договором №ЛЛ-01125199 від 28.03.2021 у загальному розмірі 4581,19 гривень.

Також просить стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в розмірі 2270,00 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.03.2021 між відповідачкою та позивачем було укладено кредитний договір №ЛЛ-01125199, на підставі якого відповідачка отримала кредит у сумі 1400,00 грн з оплатою процентів за користування кредитом. Зазначений кредитний договір був укладений за допомогою відповідного електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті Товариства. Строк дії договору 365 днів. Строк користування Кредитом складає 16 днів, а у випадках, передбачених цим Кредитним договором, може бути продовжений до 96 днів включно. Кредитодавець повністю виконав взяті на себе за Кредитним договором зобов`язання, що підтверджується повідомленням АТ «ПУМБ» про проведення успішної видачі займу на карту ОСОБА_1 за зазначеним договором в сумі 1400 грн.

Проте, відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконала, в зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 01.09.2021 складається із: заборгованості по кредиту 1400,00 гривень; заборгованості по відсотках 3158,40 гривень; три проценти річних від простроченої суми 22,79 гривень. Загальна сума заборгованості становить 4581,19 гривень.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 29.11.2021 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судове засідання на 21.12.2021.

21.12.2021 на адресу суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримують, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідачка копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження разом із копією позовної заяви та додатків до неї не отримала. Поштове відправлення надіслане за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулось із відміткою про невручення через «не проживає».

Відповідачка в судове засідання на виклик суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення 29.11.2021 про виклик до суду на веб-порталі судової влади України.

У зв`язку з цим, відповідно до вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи.

Судом встановлено наступні обставини:

28.03.2021 між позивачем та відповідачкою укладено кредитний договір №ЛЛ-01125199 на суму 1400,00 грн з оплатою процентів за користування кредитом, що підтверджується копією зазначеного договору.

Згідно з п.1.1 зазначеного кредитного договору Кредитодавець передає Позичальнику грошові кошти в сумі 1400,00 грн на умовах строковості, зворотності, оплатності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування Кредитом на умовах цього Кредитного договору. Відповідно до п. 1.2 строк дії Кредитного договору складає 365 календарних днів. Закінчення строку дії Кредитного договору не припиняє зобов`язання, яке не було виконане належним чином однією зі сторін. Строк користування Кредитом складає 16 днів, а у випадках, передбачених цим Кредитним договором, може бути продовжений до 96 днів включно.

Відповідно до п.1.4-1.4.2 зазначеного договору проценти за користування Кредитом нараховуються за фактичну кількість днів користування Кредитом:

- у розмірі 1,6% від суми наданого Кредиту за кожен день користування Кредитом протягом 16 календарних днів з дня надання Кредиту;

- у розмірі 2,5% від суми наданого Кредиту за кожен день користування Кредитом з дня, наступного за днем закінчення строку, передбаченого пунктом 1.4.1 Договору, якщо зобов`язання не виконані Позичальником належним чином, наступні 80 календарних днів до 96 календарного дня включно з дати надання Кредиту.

Відповідно до детального розпису сукупної вартості кредиту та графіку погашення, що є додатками №1 та №2 до кредитного договору №ЛЛ-01125199 від 28.03.2021, відповідачка повинна була сплатити до 01.07.2021 4558,40 грн, з яких: 1400 грн платіж по кредиту; 358,40 платіж по відсотках, нарахованих відповідно до п.1.4.1 договору; 2800 грн платіж по відсотках, нарахованих відповідно до п.1.4.2 договору.

Як вбачається з копії підтвердження АТ «ПУМБ», 28.03.2021 через платіжний сервіс банку було здійснено видачу займу з ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» у розмірі 1400 грн на карту відповідачки.

Проте, відповідачка взятих на себе зобов`язань не виконала, своєчасно кредиту не погасила, відсотки не сплатила.

03.07.2021 позивачем на адресу відповідачки була направлена вимога щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування ним.

Відповідно до розрахунку загальна заборгованість відповідачки за кредитним договором №ЛЛ-011125199 від 28.03.2021 станом на 01.09.2021 становить 4581,19 грн, а саме: за кредитом 1400,00 грн, проценти за п.1.4.1 358,40 грн, проценти за п.1.4.2 2800,00 грн, 3% річних 22,79 грн.

Норми права, застосовані судом:

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до норм ст. ст. 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч.2 ст.639 ЦК України).

Згідно ч.2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо) яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 цього Закону споживач - фізична особа, яка набуває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту).

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Відповідно до пункту 2 розділу VII Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженому постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 № 705, форми документів за операціями з використанням електронних платіжних засобів установлюються правилами платіжних систем і повинні містити обов`язкові реквізити, визначені цим Положенням.

Пунктом 7 цього розділу передбачено, що документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів повинні містити такі обов`язкові реквізити:

1) ідентифікатор еквайра та торговця або інші реквізити, що дають змогу їх ідентифікувати; 2) ідентифікатор платіжного пристрою; 3) дату та час здійснення операції; 4) суму та валюту операції; 5) суму комісійної винагороди; 6) реквізити електронного платіжного засобу, які дозволені правилами безпеки платіжної системи; 7) вид операції; 8) код авторизації або інший код, що ідентифікує операцію в платіжній системі.

Відповідно до пункту 61 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити:

1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку.

Згідно з п.41 Положення операції, які здійснює банк, мають бути належним чином задокументовані.

Відповідно до п.42 Положення підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Пунктом 43 Положення визначено, що первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг.

Відповідно до п.46 Положення меморіальні документи застосовуються банком для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України.

Згідно з п.47 Положення внутрішньобанківські операції оформляються меморіальними ордерами та іншими документами, що складаються банком відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку і внутрішніх процедур банку. Операції, що відображаються за позабалансовими рахунками, також оформляються меморіальними ордерами.

Пунктом 48 Положення визначено, що у первинних документах, на підставі яких здійснюються записи в бухгалтерському обліку, мають зазначатися номери кореспондуючих рахунків за дебетом і кредитом, сума операції, дата виконання, підпис відповідального виконавця, підпис контролера (якщо операція підлягає додатковому контролю), підпис уповноваженої особи (якщо підставою для здійснення операції було відповідне розпорядження).

Відповідно до п.49 Положення зведені меморіальні ордери можуть складатися за однотипними операціями. Зведений меморіальний ордер містить кілька номерів рахунків за дебетом чи кредитом. Певна сума, яка не може бути зарахована або списана з рахунку з будь-якої причини, закреслюється у зведеному меморіальному ордері і загальна сума в документі виправляється. Відповідальний виконавець та контролер засвідчують підписами кожне таке виправлення. Усі виправлення в електронному документі мають бути засвідчені електронним підписом відповідального виконавця та контролера і відображені в протоколах функціонування програмного забезпечення.

У п.50 цього Положення передбачено, що первинні документи складаються на бланках форм, затверджених відповідно до законодавства України. Документування операцій може здійснюватися з використанням бланків, виготовлених банком самостійно, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити форм, затверджених відповідно до законодавства України.

Підпунктом 6 п. 51 цього Положення передбачено, що первинні та зведені облікові документи в паперовій/електронній формі повинні мати особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції.

Згідно з п. 52 цього Положення первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку.

У п. 58 цього Положення передбачено, що банк самостійно розробляє форми регістрів синтетичного та аналітичного обліку, які повинні містити назву, період реєстрації операції, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.

Пунктом 62 цього Положення визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частинами 1, 2 ст.83 ЦПК України передбачено подання доказів сторонами та іншими учасниками справи безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оцінка суду аргументів сторін, доказів.

При оцінці доказів та оцінці аргументів суд враховує положення ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та нечіткі або двозначні положення договору тлумачить на користь відповідача, як споживача послуг позивача.

Додані до позовної заяви правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лайм Кепітал», не містять будь-яких відомостей про безпосереднє ознайомлення з їх змістом відповідачкою.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду щодо даної категорії справ, викладеній в постанові від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17, плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість по відсотках, що нараховані відповідно до п.1.4.2 кредитного договору у розмірі 2800 грн.

Відповідно до п.1.4 кредитного договору №ЛЛ-01125199 від 28.03.2021 проценти за користування кредитом нараховуються за фактичну кількість днів користування кредитом: у розмірі 1,6 % від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом протягом 16 календарних днів з дня надання кредиту; у розмірі 2,5 % від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом з дня, наступного за днем закінченням строку, передбаченого пунктом 1.4.1 кредитного договору, якщо зобов`язання не виконані позичальником належним чином, наступні 80 календарних днів до 96 календарного дня включно з дати надання кредиту.

При цьому, у п.1.3 зазначеного договору вказано, що строк користування кредитом складає 16 днів, а у випадках, передбачених цим кредитним договором, може бути продовжений до 96 днів включно.

Із зазначеного пункту договору не вбачається безумовного продовження строку кредитування та того, що з відповідачкою досягнуто згоди, щодо перелічених вище умов кредитування.

Також, судом враховується, що в анкеті позичальника (повна), доданій до позову, у графі «строк» зазначено: «16 днів».

Доказів того, що зазначений договір було продовжено у порядку, визначеному п. 7.2 цього договору шляхом підписання сторонами додаткових угод, суду не надано.

Отже, доказів виникнення зобов`язальних правовідносин на умовах, зазначених позивачем, зокрема щодо відсоткової ставки за користування кредитними коштами понад 16 днів у розмірі 2,5 % суду не надано.

Зважаючи на це заборгованість за кредитом складає 1758,40 грн, а саме сума кредиту 1400 грн, відсотки за 16 днів користування кредитом 358,40 грн.

З огляду на положення ст.625 ЦК України, позовні вимоги та те, що позивачем доведено наявність невиконаних відповідачкою кредитних зобов`язань, судом здійснено розрахунок трьох відсотків річних від простроченої суми в розмірі кредиту 1400,00 грн, за період з 13.04.2021 до 01.09.2021 (140 днів простроченого зобов`язання), 1400*3%*140/365/100=16,1 грн.

У зв`язку з наведеним, суд доходить висновку про часткове порушення прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн, як передбачено ст.4 ЗУ «Про судовий збір». Ціна позову визначена позивачем сумою стягнення 4581,19 грн.

Оскільки, суд частково задовольняє вимоги на суму 1774,5 (1758,40+16,10) грн, що становить 38,7% від ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 878,49 грн (2270:100 х 38,7%) судових витрат у виді судового збору.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» заборгованість за кредитним договором №ЛЛ-01125199 від 28.03.2021 в розмірі 1774 (одна тисяча сімсот сімдесят чотири) гривні 50 копійок, яка складається із: заборгованість за кредитом 1400 (одна тисяча чотириста) гривень 00 копійок, заборгованість по відсотках за п.1.4.1 кредитного договору 358 (триста п`ятдесят вісім) гривень 40 копійок, 3% річних 16 (шістнадцять) гривень 10 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» судовий збір в розмірі 878 (вісімсот сімдесят вісім) гривень 49 копійок.

В іншій частині задоволення позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» - місцезнаходження: вул. Пушкінська, 28, каб.7, м. Миколаїв, 54029, ;

ОСОБА_1 останнє зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя: Д. В. Свояк