ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» червня 2021 року

м. Харків

справа № 619/603/21

провадження № 22ц/818/3469/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.

за участю секретаря Дмитренко А.Ю.

учасники справи:

скаржник ОСОБА_1 , представниця скаржника ОСОБА_2

заінтересована особа - головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антонова А.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 19 березня 2021 року в складі судді Калмикової Л.К.

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антонової Алевтини Геннадіївни.

Скарга мотивована тим, що 20 грудня 2020 року йому стало відомо, що на його кошти, які зберігаються на рахунку в Aкціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк», накладено арешт.

У зв`язку з цим, він дізнався про виконавче провадження №63261767 щодо нього, яке відкрито постановою головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антонової А.Г. з примусового виконання постанови № 0743/80700/20 від 01 вересня 2020 року, виданої Слобожанською митницею Держмитслужби, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративний штраф на користь держави у розмірі 526 906,05 грн.

Зазначив, що в межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 09 жовтня 2020 року; постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 52 690,60 грн від 09 жовтня 2020 року; постанови про арешт коштів боржника від 09 жовтня 2020 року та 10 листопада 2020 року.

Вказав, що будь-яких документів у виконавчому провадженні, зокрема, постанови про відкриття виконавчого провадження, він не отримував, чим порушено вимоги закону.

Зазначив, що виконавче провадження відкрито помилково та порушує його права, оскільки 10 вересня 2020 року він оскаржив постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил №0743/80700/20 від 01 вересня 2020 року до суду, та ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2020 року відкрито провадження у справі № 953/14633/20 за його позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Вказав, що обовязок зі сплати штрафу на підставі постанови від 01 вересня 2020 року виникне у нього лише у разі залишення його адміністративного позову про оскарження вищезазначеної постанови без задоволення. Рішення по справі № 953/14633/20 за його позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил не прийнято, отже дії державного виконавця з відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на його кошти є передчасними.

Просив скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №63261767 від 09 жовтня 2020 року, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 09 жовтня 2020 року, постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 52 690,60 грн від 09 жовтня 2020 pоку, постанови про арешт коштів боржника від 09 жовтня 2020 pоку та 10 листопада 2020 року.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 19 березня 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 через представника подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що до вичерпання ним права на оскарження постанови про порушення митних правил постанова Слобожанської митниці Держмитслужби від 01 вересня 2020 року не підлягає примусовому виконанню. Розгляд справи за його адміністративним позовом про оскарження постанови дотепер триває.

24 травня 2021 року до суду апеляційної інстанції електронною поштою від Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що апеляційна скарга є необгрунтованою, а судове рішення законним. При цьому звернув увагу суду на те, що на примусовому виконанні знаходиться постанова, яка видана Слобожанською митницею Держмитслужби Державна митна служба України від 01 вересня 2020 року.

15 червня 2021 року до суду апеляційної інстанції від представниці ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення, в яких ОСОБА_1 та його представниця не заперечували проти того, що на примусовому виконанні у державного виконавця перебуває саме постанова Слобожанської митниці Держмитслужби.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, ухвалу суду скасувати.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскаржувані постанови винесені з дотриманням норм чинного законодавства України після набрання законної сили постановою Слобожанської митниці про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , тому підстав для задоволення його скарги на дії державного виконавця не вбачається. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що така скарга підлягає розгляду в порядку ЦПК України.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою Слобожанської митниці Держмитслужби від 01 вересня 2020 року №0743/80700/20 у справі про порушення митних правил визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 526 906,05 грн (а. с. 27-28).

07 жовтня 2020 року Слобожанська митниця Держмитслужби звернулась до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови №0743/80700/20 від 01 вересня 2020 року (а. с. 26).

Постановою головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антонової А.Г. від 09 жовтня 2020 року відкрито виконавче провадження № 63261767 з примусового виконання постанови Слобожанської митниці Держмитслужби № 0743/80700/20 від 01 вересня 2020 року, яка набрала законної сили 12 вересня 2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 адміністративного штрафу у розмірі 526 906,05 грн (а. с. 5-6).

Копія вказаної постанови 22 жовтня 2020 року направлена на адресу ОСОБА_1 (а. с. 17).

Постановою головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антонової А.Г. від 09 жовтня 2020 року визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження 269,00 грн (а. с. 7).

Постановою головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антонової А.Г. від 09 жовтня 2020 року постановлено стягнути з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 52 690,60 грн (а. с. 8).

Постановами головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антонової А.Г. від 09 жовтня 2020 року та 10 листопада 2020 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 579 865,65 грн (а. с. 8а-10).

При цьому, 10 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову виконуючого обов`язки заступника начальника Слобожанської митниці Нікулеску М.І. від 01 вересня 2020 року в справі про порушення митних правил № 0743/80700/20 (а. с. 11).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2020 року відкрито провадження у справі № 953/14633/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил № 0743/80700/20 від 01 вересня 2020 року. Як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, остаточне рішення у справі № 953/14633/20 на час перегляду цієї справи не ухвалено.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII«Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У пункті 6 частини 1 статті 3 вказаного Закону передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі , зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Тобто примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами у передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й рішення інших органів.

Тому необхідно розрізняти випадки звернення до суду зі скаргою в порядку судового контролю за виконанням судових рішень (рішень, ухвал, постанов судів різних юрисдикцій) та в порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби при виконанні рішень інших органів (постанов, наказів, ухвал та інших документів), які є виконавчими документами і підлягають примусовому виконанню відповідно до статті 3 вказаного Закону.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Такий висновок підтверджений у частині першій статті 74 Закону України від 02 червня 2016 року№ 1404-VIII «Про виконавче провадження», згідно з якою рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас, за частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частиною 1 статті 287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом установлено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до суду, який ухвалив відповідне рішення, як це передбачено для виконання судових рішень, у такому випадку виключається юрисдикція адміністративних судів у такій категорії справ.

Якщо ж виконанню підлягає рішення іншого органу (не суду) і відсутній спеціальний закон, що передбачає порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби, у такому випадку вони підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, у порядку цивільного судочинства розглядаються усі спори, пов`язані із виконанням саме судових рішень, ухвалених судом. Однак, у разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень інших органів, такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом в силу прямих приписів статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 287 КАС України. Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди.

Зазначене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 14 березня 2018 року у справі № 213/2012/16, провадження № 14-13цс18, від 20 вересня 2018 року у справі № 324/1018/17, провадження № 14-245цс18, від 16 січня 2019 року у справі № 826/7941/17, провадження № 11-1172апп18.

Отже, не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі й під час виконання виконавчих написів нотаріуса. Такі скарги подаються до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У зв`язку із цим у разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою, а, помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі.

У справі, яка переглядається, ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанови головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антонової А.Г. у виконавчому провадженні з примусового виконання постанови Слобожанської митниці Держмитслужби № 0743/80700/20 від 01 вересня 2020 року про стягнення з нього адміністративного штрафу у розмірі 526 906,05 грн в дохід держави.

Тобто, в цьому випадку ОСОБА_1 оскаржив дії державного виконавця в ході виконання не судового рішення, а постанови, виданої іншим органом, а саме Слобожанською митницею Держмитслужби.

Імперативною нормою закону (частина друга статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII) передбачено оскарження рішення, дії чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших (не судових) органів (посадових осіб) шляхом звернення до відповідного адміністративного суду.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово робила висновок про те, що спір з приводу оскарження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, прийнятої під час дії Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства незалежно від того, яким органом, у тому числі, судом якої юрисдикції, видано виконавчий документ, що знаходився на примусовому виконанні у державного виконавця (постанови від 06 червня 2018 року у справі № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 20 вересня 2018 року у справі № 821/872/17 (провадження № 11-734апп18), від 20 січня 2019 року у справі № 161/8267/17 (провадження № 14-604цс18), від 24 квітня 2019 року у справі № 509/4842/17 (провадження № 14-186цс19), від 29 вересня 2020 року у справі № 295/6656/14-ц (провадження № 14-507цс19).

Суд першої інстанції зазначеного не врахував та помилково розглянув скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження в справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частинами 1, 2 статті 377 ЦПК України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19 - 22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Таким чином, оскільки скарга ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження за скаргою.

ОСОБА_1 роз`яснюється, що він має право звернутися до суду за захистом своїх прав у порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 255, 367, 368, п. 4 ч. 1 ст.374, ст.377, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 19 березня 2021 року скасувати.

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антонової Алевтини Геннадіївни закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду за захистом своїх прав у порядку адміністративного судочинства.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст ухвали складено 18 червня 2021 року.