Номер провадження: 22-ц/813/8160/21
Номер справи місцевого суду: 515/1677/20
Головуючий у першій інстанції Тимошенко С. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2021 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 10 березня 2021 року у складі судді Тимошенка С.В.,

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про конкретний поділ майна подружжя.

У позовній заяві позивачем було заявлено клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи для вирішення питань щодо вартості спірної нежитлової будівлі, можливості її поділу в натурі по 1/2 частині та варіанти такого поділу.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 10 березня 2021 року клопотання ОСОБА_1 задоволено. Призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

чи можливий поділ в натурі нежитлової будівлі з спорудами за адресою: АДРЕСА_1 по 1/2 частині?

якщо поділ нерухомого майна по 1/2 частині можливий, то які варіанти такого поділу?

яка вартість нежитлової будівлі з спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ?

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені клопотання.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд не має права призначити експертизу за власною ініціативою, однак, зобов`язаний забезпечити (організувати) змагальний процес. Позивач самостійно до експерта не звертався, а тому апелянт вважає, що судом порушені права сторін щодо змагальності у цивільному процесі.Також судом в оскаржуваній ухвалі не зазначені наслідки ухилення сторін від проведення експертизи відповідно до ст.109 ЦПК України.

10.12.2021 сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не заявили, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу без участі сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 23.12.2021.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Матеріали справи свідчать, що позивач та відповідач мають у спільній частковій власності по Ѕ нежитлової будівлі, яка розташована по АДРЕСА_1 , однак сторони не можуть у добровільному порядку визначитись з конкретними частками Ѕ будівлі за кожним.

Позивач звернулася до суду з клопотанням про призначення судової будівельно-технічної експертизи, в обґрунтування якої зазначила, що суттєве значення для вирішення спору у даній справі є проведення оцінки спірної будівлі та встановлення варіанту її поділу в натурі.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ч.5 ст.103 ЦПК України, учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Відповідно до ч.1 ст.104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Апеляційний суд погоджується з тим, що суд призначаючи експертизу виходив з того, що проведення судової будівельно-технічної експертизи має значення для правильного вирішення справи, оскільки для вирішення питання щодо поділу в натурі нежитлової будівлі необхідні спеціальні знання у будівельно-технічної сфері, а тому суд дійшов вірного висновку про необхідність призначення відповідної експертизи.

Аргументи апелянта про те, що судова будівельно-технічна експертиза не є обов`язковою, тому позивач мав провести її самостійно не заслуговують на увагу з огляду на те, що сторони наділені правом як клопотати про призначення експертизи, так і подавати до суду висновок експерта, складений на замовлення одного з учасників процесу.

Зважаючи на існування права на відвід експерту, та не наведення змістовних доводів щодо незгоди з установою, визначеною судом, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду доводи про обрання експертної установи за відсутності апелянта.

Разом з тим, обов`язковість згоди іншої сторони щодо призначення експертизи законом не вимагається, однак у разі непогодження з поставленими питаннями експерту не позбавлена можливості за своїм клопотанням поставити власні запитання експерту для з`ясування обставин даного спору. Вбачається з матеріалів справи, що клопотання про призначення експертизи було подане разом із позовною заявою, відтак апелянт не був позбавлений можливості реалізувати свої права до вирішення питання судом.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що ухвала ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог процесуального права і підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 10 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 23.12.2021.

Головуючий:

Судді: