Справа №601/1536/20
Провадження № 2/601/30/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,

з участю секретаря судового засідання Тимощук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець цивільну справу № 601/1536/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення моральної шкоди,

за участю: представника позивачів - адвоката Остапчука П.І.,

відповідача ОСОБА_3 та його представника адвоката Бойка П.В.,

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 31000 грн. 55 коп. та стягнення моральної (немайнової) шкоди у розмірі 20000 грн..

В судовому засіданні представник позивачів - адвокат Остапчук П.І. позовні вимоги підтримав та пояснив, що 05 травня 2019 року біля 19 год. 30 хв. в м.Почаїв по вул.Шевченка Кременецького району ОСОБА_3 , керуючи скутером марки «Сузукі Летц», не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, здійснив зіткнення з автомобілем «Форд С-МАХ», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням - ОСОБА_2 . Постановою Кременецького районного суду від 05 серпня 2019 року винність ОСОБА_3 у скоєні адмінправопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП доведена матеріалами справи, однак провадження по справі закрито за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП. Внаслідок вказаної ДТП у автомобіля були виявленні слідуючі пошкодження, а саме: пошкоджена передня ліва дверка, пошкоджена задня ліва дверка, яка підлягала заміні. Відповідно до акту виконаних робіт №ПП-010986 від 25 червня 2019 року, виконавцем «Все для авто», м.Тернопіль, вул.Микулинецька Бічна,10/01,п.і.46001, було виконано слідуючі роботи по ремонту автомобіля, а саме: заміна задньої лівої дверки-5 н/г х 300 грн.=1 500 грн., рихтування передньої лівої дверки-9,8 н/г х 300 грн.=2 940 грн., демонтаж дверної карти-1 н/г х 300 грн. = 300 грн., монтаж дверної карти-1 н/г х 300 грн.=300 грн., монтаж скла-1 н/г х 300 грн.=300 грн. Всього виконано робіт на суму 5 340 грн. Вартість встановленої Б/У задньої лівої дверки становить - 7 300 грн. Загальна сума завданої ОСОБА_1 матеріальної шкоди становить: 5 340 грн.00 коп.+7 300 грн.00 коп. = 12 640 грн.00 коп. Крім того, позивач ОСОБА_2 є приватним підприємцем і перебуває на обліку в Кременецькому управлінні ГУ ДПС у Тернопільській області на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності і згідно поданої декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця за 2018 рік обсяг його доходу становить - 918 028 грн.00 коп. В 2019 році було 250 робочих днів і його заробіток за 1 робочий день становить - 3 672 грн. 11 коп. (918 028 грн.00 коп.: 250 роб. днів)= 3 672 грн.11 коп. Відповідно на ремонт автомобіля він затратив 5 робочих днів, внаслідок неправомірних дій зі сторони відповідача він втратив -18 360 грн.55 коп. свого заробітку-упущеної вигоди (3 672 грн.11 коп. х 5 робочих днів = 18 360 грн. 55 коп.), який він повинен був отримати під час виконання своєї роботи при звичайній обстановці. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачам також заподіяно моральну (немайнову) шкоду протиправними діями ОСОБА_3 яку вони оцінюють у 20000 грн. Пошкодження автомобіля стало причиною їхніх моральних страждань. Вони втратили душевний спокій, багато часу витратили на оформлення відповідних документів, проведення ремонту автомобіля, зверненням за правовою допомогою до адвоката на неодноразові поїздки в відділ поліції. Крім того, що автомобіль був пошкоджений внаслідок ДТП, його товарний вид погіршився і позивачі змушені були його продати за значно нижчою ринковою вартістю.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат Бойко П.В. в судовому засіданні просять відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Посилаються на те, що 02 травня 2019 року біля 19 год. 30 хв. ОСОБА_3 , керуючи скутером «Сузукі Летц» з пасажиром ОСОБА_4 із незначною швидкістю, в межах 30-40 км/год, проїжджав по вул.Шевченка, м.Почаїв Кременецького району Тернопільської області. При під`їзді до перехрестя з вул.М.Рожка, заздалегідь подав сигнал водію попереду їдучого автомобіля «Форд С- МАХ», д.н.з. НОМЕР_1 2012 року, що має намір обігнати даний транспортний засіб та зайнявши зустрічну смугу руху став виконувати маневр. У момент обгону попереду їдучого автомобіля, в якому не був включений сигнал повороту, водій, яким виявився позивач ОСОБА_2 різко став повертати вліво. У наслідок грубого порушення водієм ОСОБА_2 ПДР він із пасажиром ОСОБА_4 виявився в аварійній ситуації, і щоб не допустити зіткнення з автомобілем, пасажир ОСОБА_4 , на ходу зіскочив зі скутера та руками закинув задню його частину, унаслідок чого ОСОБА_3 правою частиною тіла впав до автомобіля, вдарившись головою в задню дверку розбивши голову та при тому була деформована задня дверка цього ж транспортного засобу. Посилання позивача ОСОБА_2 на постанову суду від 05 серпня 2019 року, як на доказ винуватості ОСОБА_3 , якою провадження у справі із приводу складеного щодо нього протоколу закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП є безпідставним, адже з резолютивної її частини не вбачається, що судом ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Єдиним доказом у справі щодо заподіяння шкоди є Акт виконаних робіт з приводу заміни дверки водія автомобіля. Сума в акті є сумнівною та збільшеною. Позивачі не залучили компетентного оцінювача під час виконання Звіту оцінки автомобіля, не враховано коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу, коефіцієнт корегування ринкової вартості КТЗ за величиною пробігу, а тому вищевказаний акт слід вважати недопустимим доказом. Наявний у позовній заяві розрахунок з приводу заподіяної шкоди позивачу ОСОБА_2 , у зв`язку з неотриманням упущеної вигоди унаслідок ДТП, за основу в якому взято дохід за 2018 рік, є сумнівним. З розрахунку не вбачається, за які саме 5 днів 2019 року ОСОБА_2 не отримав прибутку. Необґрунтованим є те, що позивач ОСОБА_2 поніс матеріальні збитки, адже він не був ні таксистом, ні водієм з перевозки вантажів. Безпідставність позовних вимог в цій частині вбачається з факту ненадання ним суду жодного доказу, що він отримав втрати у зв`язку з зайняттям підприємницькою діяльністю під час ремонту пошкодженого автомобіля. ОСОБА_2 , зловживаючи процесуальними правами позивачів вів суд в оману, приховав від суду факт попереднього звернення його до суду з цими ж позовними вимогами. Зазначене убачається з ухвали Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 липня 2020 року у цивільній справі № 601/431/20, якою прийнята відмова позивача ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_3 з цими ж позовними вимогами та провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної (немайнової) шкоди закрито в зв`язку із відмовою позивача від позову.

10 вересня 2020 року ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області відкрито провадження у справі.

05 жовтня 2020 року відповідачем ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2

12 жовтня 2020 року позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано відповідь на відзив.

04 листопада 2020 року відповідачем ОСОБА_3 подано заперечення на позовну заяву.

05 листопада 2020 року відповідачем ОСОБА_3 подано заяву про застосування до позивача ОСОБА_2 заходів процесуального примусу.

22 березня 2021 року ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що працює в Почаївській РКЛ лікарем хірургом. Так, 02 травня 2019 року близько 19 години 40 хвилин Почаївська швидка допомога привезла у лікарню ОСОБА_3 , який керуючи своїм скутером, скоїв ДТП по вул. М.Рожка та отримав тілесні ушкодження. Під час огляду ОСОБА_3 було видно, що він перебував у нетверезому стані, від нього було чути з порожнини рота різкий запах алкоголю. Після надання йому медичної допомоги до нього прийшли працівники поліції і у його присутності запропонували ОСОБА_3 пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_3 відмовився від проходження будь-яких тестів на стан сп`яніння.

Свідок ОСОБА_6 , який також є працівником Почаївської РКЛ, в судовому засіданні надав аналогічні пояснення.

Суд, заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до листа Територіального сервісного центру МВС №6143 в Тернопільській області від 11 серпня 2020 року, 23.05.2017 року за ОСОБА_1 , жителькою АДРЕСА_1 , був зареєстрований автомобіль марки FORD С-МАХ, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2012 року випуску, VIN-код НОМЕР_3 , однак 26.07.2019 року даний транспортний засіб перереєстровано згідно договору купівлі - продажу на іншу особу.

Судом встановлено, що згідно постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 05 серпня 2019 року ОСОБА_3 02 травня 2019 року о 19 годині 30 хвилин в м.Почаїв по вул.Шевченка, керуючи скутером «Сузукі Летц», не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, здійснив зіткнення з автомобілем «Форд С-МАХ», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 .. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.1 ПДР України. Винність ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП доведена матеріалами справи…. Провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Як вбачається з листа-претензія від 12 листопада 2019 року, ОСОБА_2 звертався до ОСОБА_3 з приводу досудового врегулювання спору.

Згідно акту виконаних робіт №ПП-010986 від 25.06.2019 року, виконавцем «Все для авто», АДРЕСА_2 , було виконано слідуючі роботи по ремонту автомобіля а саме: заміна задньої лівої дверки-5 н/г х 300 грн.=1 500 грн., рихтування передньої лівої дверки-9,8 н/г х 300 грн.=2 940 грн., демонтаж дверної карти-1 н/г х 300 грн. = 300 грн., монтаж дверної карти-1 н/г х 300 грн.=300 грн., монтаж скла-1 н/г х 300 грн.=300 грн. Всього виконано робіт на суму 5 340 грн. Вартість встановленої Б/У задньої лівої дверки становить - 7 300 грн.

Згідно довідки, виданої Кременецьким управлінням ГУ ДПС у Тернопільській області від 18.12.2019 року, ПП ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_1 , перебуває на обліку в Кременецькому управлінні ГУ ДПС у Тернопільській області на спрощенній системі оподаткування, обліку та звітності, і згідно поданої податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця за 2018 рік обсяг доходу становить 918 028,00 грн.

Згідно довідки, виданої Кременецьким відділенням ТОД НАСК «ОРАНТА» №1 від 03.07.2020 року, ОСОБА_1 була клієнтом Кременецького районного відділення Тернопільської обласної дирекції ПАТ НАСК «ОРАНТА», з 21.07.2018 року по 20.07.2019 року. Укладала договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на автомобіль: марки FORD С-МАХ, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2012 року випуску, VIN-код НОМЕР_3 .

Згідно повідомлення Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області від 06.04.2020 року ОСОБА_3 в період з січня 2017 року по 09 травня 2019 року притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП України, а саме: 22.08.2017 року, 04.04.2018 року, 13.04.2018 року.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 03 липня 2009 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_9 ».

Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_5 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінив ім`я на ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 на адресу начальника Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області направлена заява від 25.03.2020 року, згідно якої просить притягнути до адмінвідповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_2 із приводу допущення ним 02 травня 2019 року у м.Почаїв Кременецького району ДТП.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, обставини дорожньо-транспортної пригоди та вина відповідача у її вчиненні не потребує доказування, оскільки встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили і має преюдиційне значення для спірних правовідносин.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вирішуючи питання про стягнення з ОСОБА_3 коштів в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої позивачам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

За змістом положень ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження розміру позовних вимог матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, позивачами надано до суду акт виконаних робіт №ПП-010986 від 25 червня 2019 року про встановлення вартості матеріальних збитків, спричинених власнику автомобіля Ford CMAX, д/н НОМЕР_1 , власник ОСОБА_1 , замовником є ОСОБА_2 станом на 25.06.2019 року, згідно якого вартість матеріального збитку становить 12 640 грн. Тобто, у зв`язку з неправомірними діями ОСОБА_3 , які полягали у вчиненні ДТП та пошкодженні автомобіля Ford CMAX реєстраційний номер НОМЕР_1 , позивачу ОСОБА_1 заподіяні збитки, які підлягають до відшкодування відповідачем ОСОБА_3 у розмірі 12 640 гривень.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є приватним підприємцем і перебуває на обліку в Кременецькому управлінні ГУ ДПС у Тернопільській області на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності і згідно поданої декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця за 2018 рік обсяг його доходу становить - 918 028 грн.00 коп. В 2019 році було 250 робочих днів і його заробіток за 1 робочий день становить - 3 672 грн. 11 коп. (918 028 грн.00 коп.: 250 роб. днів)= 3 672 грн.11 коп. Відповідно на ремонт автомобіля він затратив 5 робочих днів, внаслідок неправомірних дій зі сторони відповідача він втратив -18 360 грн.55 коп. свого заробітку-упущеної вигоди (3 672 грн.11 коп. х 5 робочих днів = 18 360 грн. 55 коп.), який він повинен був отримати під час виконання своєї роботи при звичайній обстановці.

Тобто, у зв`язку з неправомірними діями ОСОБА_3 , які полягали у вчиненні ДТП та пошкодженні автомобіля Ford CMAX реєстраційний номер НОМЕР_1 , приватним підприємцем ОСОБА_2 було затрачено 5 робочих днів на ремонт вказаного автомобіля, а тому позивачу заподіяні збитки у виді упущеної вигоди дохід, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено. А тому заподіяні збитки у виді упущеної вигоди підлягають до відшкодування відповідачем ОСОБА_3 у розмірі 18 360 гривень, (з розрахунку 3672 грн. 11 коп. заробіток за 1 робочий день х 5 робочих днів).

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.п 3,4 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)" від 31.03.1995р. під моральною шкодою потрібно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями (бездіяльністю) її заподіяно та якими доказами вона підтверджується. Факт заподіяння моральної шкоди повинен довести позивач.

З урахуванням наведеного і виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи обставини завдання шкоди позивачці, тривалість зусиль для відновлення своїх порушених прав, тривалий час відповідач ухилявся від відшкодування матеріальної шкоди, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню і з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути на користь ОСОБА_1 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті ДТП.

Крім того, виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи обставини завдання шкоди позивачу, неможливість використовувати пошкоджений автомобіль для звичайного способу отримання доходу, тривалість зусиль для відновлення своїх порушених прав, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_2 в частині стягнення з відповідача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню і з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути на користь ОСОБА_2 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті ДТП.

Щодо заяви відповідача ОСОБА_3 з приводу застосування до позивача ОСОБА_2 заходів процесуального примусу, через повторне та безпідставне звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Слід зазначити, що виходячи зі змісту п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Згідно ухвали Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 березня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ухвали Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 липня 2020 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкоди закрито в зв`язку із відмовою позивача від позову.

У справі № 601/431/20, яка перебувала у провадженні Кременецького районного суду позивачем був зазначений ОСОБА_2 , відповідачем ОСОБА_3 , щодо складу осіб цивільної справи № 601/1536/20, яка перебуває в провадженні Кременецького районного суду, то позивачами є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відповідачем ОСОБА_3 , предметом спору є відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкоди. Склад сторін у даній справі є відмінним від складу сторін у цивільній справі № 601/431/20, яка перебувала у провадженні Кременецького районного суду Тернопільської області.

Суд, аналізуючи зміст заяви ОСОБА_3 , матеріали справи, не знаходить підтверджень того, що позивач ОСОБА_2 під час розгляду даної справи зловживав своїми процесуальними правами. На підставі викладеного, заява ОСОБА_3 про застосування до позивача ОСОБА_2 заходів процесуального примусу не підлягає задоволенню, оскільки будь-яких зловживань процесуальними правами позивачем під час розгляду справи судом не встановлено.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду від 29 жовтня 2018 року №199/2648/15, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Із врахуванням наведеного суд вважає, що із ОСОБА_3 слід стягнути на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 понесені останніми витрати по сплаті судового збору в розмірі 2942 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн..

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позивних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Керуючись статтями 4, 10, 12, 18, 19, 42, 81, 82, 133, 137, 141, 143, 200, 206, 257, 263-265 ЦПК України, статтями 22, 23, 81, 1166, 1187, 1188 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) 12 640 (дванадцять тисяч шістсот сорок) гривень спричиненої матеріальної шкоди та 5 000 (п`ять тисяч) моральної (немайнової) шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 18 360 (вісімнадцять тисяч триста шістдесят) гривень 55 (п`ятдесят п`ять) копійок спричинених збитків (упущеної вигоди) та 2 000 (дві тисячі) моральної (немайнової) шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати по справі в сумі 12 942 (дванадцять тисяч дев`ятсот сорок дві) гривні 80 ( вісімдесят) копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Позивач: ОСОБА_1 , жителька: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 .

Позивач: ОСОБА_2 , житель: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_3 , житель: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_8 .

Повне судове рішення складено 18.06.2021.

Головуючий: