н/п 6/490/447/2021 Справа № 2-4-1061/10
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі Волошиній Я.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві заяву ТОВ «Фінансова компанія Експрес Фінанс» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі №2ц-4-1061/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ТОВ «ФК Експрес Фінанс» звернулося до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі №2ц-4-1061/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Подану заяву обґрунтовує тим, на виконання заочного рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 24.03.2010 року по справі № 2-4-1061/10 видано виконавчий лист від 06.12.2010 року, відповідно до якого боржником є ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 29.06.2021 року замінено стягувача Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" на правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Експрес - Фінанс» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2ц-4-1061/10, виданим 06.12.2010 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з в солідарному порядку з до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "ОТП Банк" заборгованості за кредитним договором № GL-401/025/2008 від 21.04.2008 року.

Постановою державного виконавця від 05.03.2014 року відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа - ВП № 42294740. Станом на теперішній час, відповідно до інформації з Автоматизовної системи виконавчого провадження, стан виконавчого провадження № 42294740 - завершено. ТОВ "Фінансова компанія "Експрес-Фінанс" не має жодних майнових/немайнових чи будь-яких фінансових претензій до боржника, ОСОБА_2 , за вищевказаним кредитним договором № № GL-401/025/2008 від 21.04.2008 року в розмірі 247 852 грн. 09 коп. та сплати судових витрат у розмірі 1820 грн. 00 коп.

З огляду на викладені обставини, просить заяву задовольнити.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без участі заявника та його представника. Заяву підтримують в повному обсязі.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду заяви повідомлялася належним чином.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 24 березня 2010 року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "ОТП Банк" заборгованості за кредитним договором № GL-401/025/2008 від 21.04.2008 року в розмірі 247852,09 грн.

Ухвалою суду від 09 листопада 2010 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 24.03.2010 року по цивільній справі № 2ц-4-1061/10 відмовлено.

Постановою Миколаївського апедяційного суду від 20 червня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Михайлюка М.О. на заочне рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 24.03.2010 року.

Ухвалою суду від 29.06.2021 року замінено стягувача Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" на правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Експрес - Фінанс» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2ц-4-1061/10, виданим 06.12.2010 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з в солідарному порядку з до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "ОТП Банк" заборгованості за кредитним договором № GL-401/025/2008 від 21.04.2008 року.

Згідно довідки ТОВ "ФК "Експрес-Фінанс" від 26.07.2021 року за №2607/2021-1 станом на 26.07.2021 року у ОСОБА_2 відсутня будь-яка заборгованість перед ТОВ "ФК "Експрес-Фінанс" та останній не має жодних майнових/немайнових чи будь-яких фінансових претензій до ОСОБА_2 .

Постановою державного виконавця від 05.03.2014 року відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа - ВП № 42294740.

Постановою державного виконавця від 29.09.2021 року повернуто виконавчий документ за письмовою заявою стягувача від 30.07.2021 року.

Відповідно до інформації з Автоматизовної системи виконавчого провадження, стан виконавчого провадження № 42294740 - завершено.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Стаття 6 Конвенції поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", рішення від 19 березня 1997 року в справі "Горнсбі проти Греції").

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Статтею 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Підстави для цього зазначені у ч.2 ст.432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо:

а) його було видано помилково;

б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою;

в) з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1,2 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява ТОВ «ФК Експрес Фінанс» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі №2ц-4-1061/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованостіпідлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.259-261 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ТОВ «Фінансова компанія Експрес Фінанс» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі №2ц-4-1061/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості- задовольнити.

Визнати виконавчий лист №2ц-4-1061/10, виданий 06.12.2010 року Центральним районним судом м.Миколаєва від від 28.02.2020 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ "Фінансової компанії "Експрес-Фінанс" заборгованості за кредитним договором № GL-401/025/2008 від 21.04.2008 року в розмірі 247 852 грн. 09 коп., таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання ухвали.

Суддя О. А. Гуденко