Справа № 484/1220/21
Провадження № 2/484/772/21
Ухвала

про відмову в забезпеченні позову

30.06.2021 року м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Максютенко О.А., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 , до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Мигіївська сільська рада Первомайського району Миколаївської області, друга Первомайська державна нотаріальна контора Миколаївської області, приватний нотаріус Первомайського міського округу Миколаївської області, про визнання недійсним та скасування наказів, скасування державної реєстрації та визнання договору купівлі-продажу недійсним

встановив

06.04.2021 року до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла вище зазначена позовна заява.

27.04.2021 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

29.06.2021 року на адресу суду представник позивача надала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме земельну ділянку кадастровий номер: :09:000:0290 загальною площею 2.00га риллі для ведення особистого селянського господарства в межах території Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 до вирішення питання по суті справи.

В обґрунтування заяви представник позивача, зазначає, що невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених прав позивача, за захистом яких вона звернулась до суду та виконання рішення суду у подальшому.

Згідно вимог ч.1ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали додані до заяви, приходить до наступного.

Частинами 1,2статті 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходівможе істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення судуабо ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснено в п.1постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову, є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Отже, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі в разі задоволення заявленого позову.

При цьому, забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача.

Так, загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно, розгляд заяв про забезпечення позову здійснюється з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до ч. 1ст.149 ЦПКсуд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихст.150 ЦПКзаходів забезпечення позову. Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов`язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до частини третьоїстатті 150 ЦПК Українизаходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.10ст. 150 ЦПК Українине допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, заявником не надано суду жодного доказу на підтвердження вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, в той же час, з долучених до матеріалів позовної заяви доказів неможливо встановити про обставини викладені заявником у поданій заяві. Лише посилання в заяві на потенційну можливість відчуження майна не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивачів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, співмірності, обґрунтованості і адекватності вимог заявників щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, які заявники просили вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд приходить до висновку, що вказані заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими позовними вимогами, істотним чином можуть порушувати права відповідача, а тому, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

на підставі викладеного та керуючись ст. ст.149-153 ЦПК України, суд

ухвалив

у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 , до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Мигіївська сільська рада Первомайського району Миколаївської області, друга Первомайська державна нотаріальна контора Миколаївської області, приватний нотаріус Первомайського міського округу Миколаївської області, про визнання недійсним та скасування наказів, скасування державної реєстрації та визнання договору купівлі-продажу недійсним - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя