Справа №484/4444/20 Головуючий суду першої інстанції Літвіненко Т. Я.
Провадження №22-ц/812/1201/21 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2021 року м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів: Колосовського С. Ю., Ямкової О. О.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю. В.,

за участі представника відповідача Бєлоущенка А. Ж.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 квітня 2021 року, ухвалене о 12 год 00 хв під головуванням судді Літвіненко Т. Я. в приміщенні суду у м. Первомайськ Миколаївської області, повний текст якого складено цього ж дня, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_2 подав до суду вищезазначений позов до ОСОБА_1 , який обґрунтовував наступним.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 серпня 2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05 серпня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Після ухвалення цього рішення в нього змінився сімейний стан у зв`язку із одруженням та народженням ІНФОРМАЦІЯ_3 сина ОСОБА_5 . Також позивач вказував, що він не має постійного місця роботи, а тому змінився й його майновий стан.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_2 просив змінити розмір аліментів до 1/6 частини від всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення його синами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повноліття.

Відповідач заперечувала у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 квітня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено. Зменшено розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 1/3 до 1/6 частини всіх видів доходів, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відкликано виконавчий лист по справі №484/3112/15-ц (2/484/1377/15), виданий Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що наявні підстави для зміни розміру аліментів у бік їх зменшення, бо позивач не працює, одружився, має на утриманні ще одну дитину, що свідчить про істотну зміну його сімейного та матеріального стану.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи свого скаргу, відповідач зазначала, що позовні вимоги ОСОБА_2 є недоведеними, бо він не надав суду належних доказів погіршення його майнового стану.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Судом установлено, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 серпня 2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05 серпня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

25 грудня 2015 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , під час якого ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_5 .

Згідно з даними трудової книжки ОСОБА_2 та довідки-розрахунку державної виконавчої служби на даний час позивач не є працевлаштованим, нарахування аліментів йому здійснюється, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що він не працює, його доходи є такими, що він не спроможний виплачувати аліменти у присудженому судом розмірі та на його утриманні перебуває ще одна малолітня дитина від іншого шлюбу, тобто посилався на зміну не тільки матеріального стану, а й сімейного.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежно від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач не надав суду достатніх доказів на підтвердження погіршення його матеріального стану.

Згідно з даними його трудової книжки він не працює з 08 квітня 2014 року. Отже, вказана обставина була відома суду при ухваленні рішення у 2015 році про стягнення з нього аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частки його доходів щомісячно. На даний час вказана обставина не змінилася.

Визначений рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.08.2015 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні ще одну дитину, та відсутність у нього постійного та стабільного заробітку, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та суперечитиме їх інтересам.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 03 червня 2020 року у справі №760/9783/18-ц та постанові від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20.

Згідно з даними Головного управління статистики у Миколаївській області середня заробітна плата у Первомайському районі Миколаївської області у першому кварталі 2021 року становить 9101 грн.

Стала судова практика свідчить, що нарахування аліментів на двох дітей становить 1/3 частку заробітку (доходу) платника, на трьох і більше дітей Ѕ частку заробітку (доходу). Це ж підтверджується нормами ст.161 ЦПК України.

Прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років до 01.07.2021 становить 2395 грн, з 01.07.2021 2510 грн. Отже, кожна дитина не може отримувати аліментів менше 1197,5 грн до 01.07.2021, а після цієї дати менше 1255 грн.

Беручи до уваги, що позивач має трьох дітей, то виходячи з викладених вимог законодавства він мав би сплачувати аліменти у розмірі половини заробітку (9101 : 2 = 4550,5 : 3 = 1516,83 грн.). Кожна дитина має право на утримання від нього у сумі 1516,83 грн.

Позивач сплачує ОСОБА_7 та ОСОБА_4 аліменти у сумі 1/3 частки заробітку (доходу) (9101 : 3 = 3033,66 : 2 = 1516,83 грн).

Отже, усі три сини позивача знаходяться у рівних умовах. Зменшення аліментів до 1/6 частки буде свідчити про погіршення матеріального утримання синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що є неприпустимим.

З огляду на недоведеність існування обставин, які свідчать про наявність підстав для зміни розміру аліментів, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді С. Ю. Колосовський

О. О. Ямкова

Повний текст постанови складено 30 червня 2021 року.