Справа № 2-8/2010 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/811/3651/19 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
Провадження № 22-ц/811/3652/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.

секретаря: Івасюти М.В.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 08 жовтня 2019 року та апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 30 грудня 2010 року, -

ВСТАНОВИВ:

ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 30 грудня 2010 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 ( ОСОБА_7 ) за якою:

відповідач ОСОБА_2 ( ОСОБА_7 ) погоджується на реальний поділ другого поверху будинку АДРЕСА_1 та визнає за Позивачем ОСОБА_6 право власності на наступні приміщення загальною площею 54,0 м.кв.:

?житлову кімнату, позначену на плані другого поверху літерою 2-7 площею 14,6 м.кв.;

?житлову кімнату, позначену на плані другого поверху літерою 2-8 площею 21,1 м.кв.;

?кухню, позначену на плані другого поверху літерою 2-5, площею 9,4 м.кв.;

?суміщений санвузол, позначений на плані другого поверху літерою 2-6, площею 4,2 м.кв.;

?коридор, прихожу, позначені на плані другого поверху літерою 2-3 «б», площею 4.7 м.кв.

2. Позивач ОСОБА_6 погоджується на реальний поділ 2-го поверху будинку АДРЕСА_1 та визнає за Відповідачем ОСОБА_2 ( ОСОБА_7 ) право власності на наступні приміщення загальною площею 22,4 м.кв.:

?житлову кімнату, позначену на плані другого поверху літерою 2-9 площею 13,7 м.кв.;

?приміщення, позначене на плані другого поверху літерою 9-10, площею 7,2 м.кв.;

?кухню, площею 5,0 м.кв.;

?прихожу, площею 2,2 м.кв.;

?суміщений санвузол, частину приміщення, позначену на плані другого поверху літерою 2-4, площею 1,5 м.кв.

3. На виконання п.п.1, 2 мирової угоди, Відповідач ОСОБА_2 ( ОСОБА_7 ) зобов`язується за власний рахунок провести ряд будівельних робіт другого поверху будинку АДРЕСА_1 таким чином, щоб було замуровано дверний пройом між приміщеннями під літерами 2-8 і 2-9; замурувати дверний пройом між приміщеннями під літерами 2-9 і 2-3 «б»; зробити дверний пройом із приміщення під літерою 2-10 до приміщення під літерою 2-9 та влаштувати перегородку з дверями в коридорі під літерою 2-3, яка має поділити на два приміщення, позначені літерою 2-3 «а» площею 5,0 м.кв. та приміщення, позначене літерою 2-3 «б» площею 4,7 м.кв.; переобладнати приміщення під літерою 2-4 площею 4,1 м.кв. під суміщений санвузол площею 1,5 м.кв. та вхід на горище площею 2,6 м.кв. та оплатити послуги БТІ з реєстрації права власності на переобладнані приміщення Сторонами.

4. Сторони погодились, що у спільному користуванні залишаються наступні приміщення:

?коридор, під літерою 2-3 «а», площею 5,0 м.кв.;

?приміщення з виходом на горище, під літерою 2-4 площею 2,6 м.кв.;

?веранда під літерою 2-1 площею 7,6 м.кв. (перший поверх);

?веранда під літерою 2-2 площею 6,0 м.кв. (другий поверх).

5. Сторони погодили наступний порядок володіння горищем будинку АДРЕСА_1 , площею 84 м.кв, відповідно до якого:

? ОСОБА_6 належить на праві власності 2/3 частини горища, площею 56,0 м.кв., яка розташована над квартирою ОСОБА_6 ;

? ОСОБА_2 ( ОСОБА_7 ) належить на праві власності 1/3 частина горища, площею 28,0 м.кв., яка розташована над квартирою ОСОБА_2 ( ОСОБА_7 ).

6. Сторони погодили наступний порядок володіння підвалом будинку АДРЕСА_1 , площею 10,8 м.кв., позначений на плані підвалу літерою ІІ, відповідно до якого:

? ОСОБА_6 належить на праві власності 2/3 частини підвалу, площею 7,2 м.кв.;

? ОСОБА_2 ( ОСОБА_7 ) належить на праві власності 1/3 частина підвалу, площею 3,6 м.кв.

7. Сторони погодили наступний порядок володіння господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , відповідно до якого:

? ОСОБА_6 належить на праві власності 2/3 частини господарських будівель;

? ОСОБА_2 ( ОСОБА_7 ) належить на праві власності 1/3 частина господарських будівель.

8. Сторони погодились, що в спільному користуванні перебуває земельна ділянка площею 394 м.кв., яка обгороджена металевою сіткою з металевою хвірткою, яка обслуговує другий поверх будинку АДРЕСА_1 і через яку здійснюється вхід з вулиці до будинку, підвалу, господарських будівель, згідно ідеальних долей, що становить:

? ОСОБА_6 262, 66 кв.м., 2/3 ідеальних частки, що становить 262,66 кв.м. земельної ділянки;

? ОСОБА_2 ( ОСОБА_7 ) 131,33 кв.м., 1/3 ідеальної частки, що становить 131,33 кв.м. земельної ділянки.

9. Відповідач ОСОБА_2 ( ОСОБА_7 ) зобов`язується негайно з моменту набрання законної сили ухвалою Суду про визнання даної мирової угоди та закриття провадження у справі вселити Позивача ОСОБА_6 у належні їй на праві власності приміщення в будинковолодінні АДРЕСА_1 та зобов`язується не чинити перешкоди у користуванні житловим приміщенням, приміщеннями спільного користування, горищем, підвалом, господарськими будівлями, земельною ділянкою, відповідно до положень даної мирової угоди.

У зв`язку з визнанням цієї мирової угоди провадження у справі закрито.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_4 ,вважає оскаржувану ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм чинного законодавства, при неповно з`ясованих обставинах справи. Вказує, що судом порушено норми процесуального права щодо територіальної підсудності розгляду справи, оскільки майно, з приводу якого винесена оскаржувана ухвала, знаходиться по АДРЕСА_1 , що територіально віднесена до Франківського району м. Львова, а тому Личаківський районний суд не мав права розглядати справу та затверджувати мирову угоду. Зазначає, що є власником 1/2 частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 , власниками іншої 1/2 частини будинку є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , який розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м. Затверджуючи мирову угоду, суд визначив умови розподілу земельної ділянки, співвласником якої є ОСОБА_4 , виділивши частину земельної ділянки позивачці та відповідачці згідно їх ідеальних часток площею 394 кв.м., що не відповідає правовстановлюючим документам, а наявний у сторін технічний паспорт на житловий будинок не підтверджує їх право власності на земельну ділянку. Стверджує, що у сторін відсутній державний акт про право власності чи право користування земельною ділянкою, відсутні дані про державну реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, більше того, вказана земельна ділянка належить до земель м. Львова. Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у затвердженні мирової угоди.

30.01.2019 року ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-8/10 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_7 ), треті особи ОСОБА_4 , Львівське міське управління земельних ресурсів, Львівська міська рада про реальний поділ спільної 1/2 ідеальної частини будинковолодіння АДРЕСА_1 або цілого другого поверху будинку та допоміжних технічних приміщень (будівель, споруд) та належних до нього господарських будівель; встановлення порядку користування земельною ділянкою, що обслуговує вказану частину будинку; усунення перешкод; вселення в частині визначення порядку користування земельною ділянкою, що обслуговує вказану частину будинку згідно ідеальних долей.

В обґрунтуванні заяви вказувала, що у провадженні Личаківського районного суду м. Львова перебувала цивільна справа №2-8/2010, за результатами розгляду якої ухвалою від 30.12.2010 р. затверджено мирову угоду, за умовами якої між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 визначено порядок користування спільною земельною ділянкою площею 394 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , зокрема, ОСОБА_6 262,66 кв.м земельної ділянки, що становить 2/6 ідеальної частки. ОСОБА_2 131,33 кв.м. земельної ділянки, що становить 1/3 ідеальної частки. Разом з тим, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 належить лише 1/2 частки будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 , а вона є власником іншої частки цього будинковолодіння. Сам будинок розташований на земельній ділянці, площею 600 кв.м. і тому надання сторонам в користування земельної ділянки площею 394 кв.м. порушує її права, як співвласника будинковолодіння, на 1/2 частину земельної ділянки. Маючи право на користування земельною ділянкою, як співвласник житлового будинку, вона мирову угоду не підписувала, з її змістом не була знайома, про таку мирову угоду і про ухвалу від 30.12.2010 року їй стало відомо під час розгляду Франківським районним судом м. Львова цивільної справи № 465/4277/18 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, на якій знаходиться житловий будинок. Оскільки ухвала від 30.12.2010 року порушує її права, як співвласника 1/2 частки будинку, має намір її оскаржити, однак враховуючи, що матеріали справи знищені за закінченням терміну зберігання, просить вирішити питання про відновлення судового провадження.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 08 жовтня 2019 рокувідновлено втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-8/10 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_7 ), треті особи ОСОБА_4 , Львівське міське управління земельних ресурсів (м. Львів, пл. Ринок, 1), Львівська міська рада про реальний поділ спільної 1/2 ідеальної частини будинковолодіння АДРЕСА_1 або цілого другого поверху будинку та допоміжних технічних приміщень (будівель, споруд) та належних до нього господарських будівель; встановлення порядку користування земельною ділянкою, що обслуговує вказану частину будинку; усунення перешкод; вселення в частині наступних документів:

копії рішення виконкому Львівської міської ради депутатів трудящих № 806 від 12.07.1957 року «Про передачу земельної ділянки для індивідуальної забудови гр. ОСОБА_8 співробітнику Львівського комбінату».

копії договору від 20.02.1958 року про надання в безстрокове користування земельної ділянки на АДРЕСА_2 ,

копії технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1 від 22.06.1995 року,

копії реєстраційного посвідчення від 03.06.1997 року на 1/3 частини будинку АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_6 ,

копії реєстраційного посвідчення від 03.06.1997 року на 1/6 частини будинку АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_7 ,

копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_9 від 29.12.1995 року.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 24 жовтня 2019 рокувиправлено описку в ухвалі Личаківського районного суду м. Львова від 08.10.2019 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_4 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_7 ), треті особи ОСОБА_4 , Львівське міське управління земельних ресурсів, Львівська міська рада про реальний поділ спільної Ѕ ідеальної частини будинковолодіння АДРЕСА_1 або цілого другого поверху будинку та допоміжних технічних приміщень (будівель, споруд) та належних до нього господарських будівель; встановлення порядку користування земельною ділянкою, що обслуговує вказану частину будинку; усунення перешкод; вселення, зокрема:

Цифри і слова другого абзацу описової частини «2/6 ідеальної частки» змінено цифрами і словами «2/3 ідеальної частки»;

Вважати вірною назвою вулиці, що зазначена у реєстраційному посвідченні від 03.06.1997 року, яке видане на ім`я ОСОБА_6 АДРЕСА_1 .

Ухвалу суду Личаківського районного суду м. Львова від 08 жовтня 2019 року оскаржили ОСОБА_6 та ОСОБА_2 ,в апеляційній скарзі вказують, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповно з`ясованих обставинах справи. Зазначають, що ОСОБА_4 не надано жодних належних та допустимих доказів які б підтверджували факт відсутності матеріалів цивільної справи №2-8/2010, зокрема, не надана довідка з архіву суду. Суд першої інстанції не встановлював самого факту втрати судового провадження та не вчиняв жодних процесуальних дій щодо його встановлення. Вказують, що ОСОБА_4 до заяви про відновлення втраченого провадження не долучила жодних документів, які б підтверджували те, що вона є власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 та доказів того, що її права, як третьої особи, порушені. Вказують, що ОСОБА_6 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, на якій розташований будинок, у зв`язку з чим ОСОБА_4 в спосіб подання заяви про відновлення втраченого судового провадження затягує розгляд справи та чинить перешкоди у користуванні належною їм власністю. Стверджують, що ОСОБА_4 брала участь в розгляді справи №2-8/2010, як третя особа, та під час розгляду справи з жодними клопотаннями не зверталась, доказів у справі не подавала, хоча мала можливість з`явитися в судове засідання, ознайомитись з матеріалами справи, реалізувати своє право на апеляційне оскарження, проте у встановлені законом строки апеляційну скаргу не подала. Вважають, що звертаючись із заявою про відновлення втраченого судового провадження ОСОБА_4 безпідставно посилалась на ч. 5 ст. 91 ЦПК України, оскільки, як третя особа у справі, не мала жодного відношення до пред`явлення виконавчого листа до виконання. Вказують, що під час розгляду справи про відновлення втраченого судового провадження не було належним чином повідомлено третіх осіб, не допитано всіх учасників справи, більше того, суд вийшов за межі вимог заяви заявника і діяв на власний розсуд. Звертають увагу на те, що у суду не було жодних правових підстав для точного відновлення втраченого провадження у зв`язку з відсутністю зібраних матеріалів. Всупереч вимогам ч. 1 ст. 493 ЦПК України ОСОБА_4 було подано документи, які, за її припущенням, могли знаходитись в матеріалах справи №2-8/2010, а судом відновлено провадження на підставі документів, які не мають жодного відношення до справи. Просять ухвалу суду скасувати та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_4 про відновлення втраченого судового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_6 , ОСОБА_2 на підтримання доводів поданої ними апеляційної скарги, заперечення представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 щодо задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_6 , ОСОБА_2 підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Стаття 488 ЦПК України передбачає, що відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.

Втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.(ст. 489 ЦПК України).

Стаття 491 ЦПК України передбачає вимоги до форми і змісту заяви про відновлення втраченого судового провадження. Заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду в письмовій формі, у ній має бути зазначено, про відновлення якого судового провадження або якої його частини просить заявник; наявні у заявника відомості про обставини втрати судового провадження, місцезнаходження копій матеріалів провадження або даних стосовно цих копій;документи, відновлення яких заявник вважає необхідним і з якою метою. До заяви про відновлення втраченого судового провадження додаються документи або їх копії, навіть, якщо вони не посвідчені в установленому порядку, що збереглися у заявника або у справі.(ч.1, 2, 3 ст. 491 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Частина 2 ст. 494 ЦПК України передбачає, що в ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 494 ЦПК України у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Зі змісту заяви ОСОБА_4 про відновлення втраченого судового провадження вбачається, що вона просить відновити втрачене судове провадження в частині визначення порядку користування земельною ділянкою, що обслуговує вказану частину будинку згідно ідеальних долей.

З резолютивної частини оскаржуваної ухвали вбачається, що судом відновлене втрачене судове провадження у цивільній справі №2-8/2010 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_7 ), треті особи ОСОБА_4 , Львівське міське управління земельних ресурсів (м. Львів, пл. Ринок, 1), Львівська міська рада про реальний поділ спільної 1/2 ідеальної частини будинковолодіння АДРЕСА_1 або цілого другого поверху будинку та допоміжних технічних приміщень (будівель, споруд) та належних до нього господарських будівель; встановлення порядку користування земельною ділянкою, що обслуговує вказану частину будинку; усунення перешкод; вселення в частині наступних документів: копії рішення виконкому Львівської міської ради депутатів трудящих № 806 від 12.07.1957 року «Про передачу земельної ділянки для індивідуальної забудови гр. ОСОБА_8 співробітнику Львівського комбінату»; копії договору від 20.02.1958 року про надання в безстрокове користування земельної ділянки на АДРЕСА_2 ; копії технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1 від 22.06.1995 року; копії реєстраційного посвідчення від 03.06.1997 року на 1/3 частини будинку АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_6 ; копії реєстраційного посвідчення від 03.06.1997 року на 1/6 частини будинку АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_7 ; копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_9 від 29.12.1995 року,

Тобто, оскаржуваною ухвалою суду не вирішено заяву ОСОБА_4 про відновлення втраченого судового провадження в частині визначення порядку користування земельною ділянкою, що обслуговує вказану частину будинку згідно ідеальних долей, а відновлено втрачене судове провадження лише в частині окремих документів, що знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи на житловий будинок АДРЕСА_1 , яка витребовувалась судом першої інстанції при розгляді заяви ОСОБА_4 , і як з`ясовано судом першої інстанції зазначені вище документи досліджувались при розгляді справи №2-8/2010.

На думку колегії суддів відновлення втраченого судового провадження лише в частині певних документів не є відновленням втраченого судового провадження в розумінні статей 488 494 ЦПК України, оскільки зібраних матеріалів має бути достатньо для точного відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до змісту ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 30.12.2010р., у справі № 2-8/10 предметом спору був реальний поділ спільної 1/2 ідеальної частки будинковолодіння АДРЕСА_1 або цілого другого поверху будинку та допоміжних технічних приміщень (будівель, споруд) та належних до нього господарських будівель; встановлення порядку користування земельною ділянкою, що обслуговує вказану частину будинку; усунення перешкод; вселення.

Як вбачається зі змісту мирової угоди, ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 06.03.1998 р. призначалася судова будівельно-технічна експертиза, за результатами якої складено висновок № 573 від 26.06.1998р. з варіантами поділу спільної 1/2 частки будинковолодіння АДРЕСА_1 та встановлення порядку користування земельною ділянкою, що обслуговує вказану частину будинку, з якою погодилися сторони по справі, і на підставі якої склали мирову угоду.

Аналізуючи зміст ухвали, зміст затвердженої ухвалою суду 30.12.2010 року мирової угоди, колегія суддів приходить до висновку, що порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_1 , було визначено на підставі судової будівельно-технічної експертизи, висновок №573 від 26.06.1998 року, яка подала варіант реального поділу спільної 1/2 ідеальної частини будинковолодіння АДРЕСА_1 та встановлення порядку користування земельною ділянкою, що обслуговує вказану частину будинку.

Тобто, мирова угода між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 була складена на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи, яка встановила порядок користування земельною ділянкою, на якій знаходиться будинковолодіння АДРЕСА_1 , і саме цей висновок зазначає суд в оскаржуваній ухвалі.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4 , відновлюючи втрачене судове провадження у цивільній справі №2-8/2010, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що з огляду на такий предмет спору та факт долучення до матеріалів цивільної справи № 2-8/10 матеріалів інвентаризаційної справи, заведеної на будинок АДРЕСА_1 , суд вважає установленим, що в процесі розгляду цивільної справи № 2-8/10 судом досліджувались рішення виконкому Львівської міської ради депутатів трудящих № 806 від 12.07.1957р., договір від 20.02.1958р. про надання в безстрокове користування земельної ділянки на АДРЕСА_2 , технічний паспорт на будинок АДРЕСА_1 від 22.06.1995р., копія реєстраційного посвідчення від 03.06.1997р. на 1/3 частки будинку АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_6 , копія реєстраційного посвідчення від 03.06.1997р. на 1/6 частин буднику АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_7 та копія свідоцтва про шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_9 від 29.12.1995р., оскільки, на думку суду, всі ці документи по суті є правовстановлюючими та вказують на належність заявнику 1/2 частки будинку, а позивачу та відповідачу іншої 1/2 частки будинку та закріплення за цим будинком земельної ділянки загальною площею 600 кв.м.

Частина 1 ст. 494 ЦПК України передбачає, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку на його думку, необхідно відновити.

Аналізуючи зміст резолютивної частини оскаржуваної ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції на підставі матеріалів інвентаризаційної справи, заведеної на будинок АДРЕСА_1 , відновив не втрачене судове провадження, а окремі документи, що є недостатнім для точного відновлення втраченого судового провадження.

В процесі розгляду заяви ОСОБА_4 про відновлення втраченого судового провадження будь - які інші відомості, інші документи та матеріали, які б містили інформацію, необхідну для відновлення справи, судом першої інстанції не витребовувались.

Судом першої інстанції не витребувано матеріали виконавчого провадження, яке, як встановлено судом першої інстанції, не є закінченим, хоча відповідно, до п.3 ч.1 ст. 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги, окрім іншого, і матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи.

На думку колегії суддів відсутність висновку судової будівельно-технічної експертизи, ( висновок №573 від 26.06.1998 року), яким запропоновано варіант реального поділу спільної 1/2 ідеальної частини будинковолодіння АДРЕСА_1 та встановлення порядку користування земельною ділянкою, що обслуговує вказану частину будинку, на підставі якого ОСОБА_2 та ОСОБА_6 уклали мирову угоду, затверджену ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 30.12.2010 року, яка оскаржується, відсутність інших документів і матеріалів, які б містили інформацію, необхідну для відновлення втраченого судового провадження, свідчить про недостатність матеріалів для точного відновлення судового провадження.

А відтак, враховуючи зміст заяви ОСОБА_4 про відновлення втраченого судового провадження в частині визначення порядку користування земельною ділянкою, що обслуговує вказану частину будинку згідно ідеальних долей, беручи до уваги принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, не вирішив по суті заяву ОСОБА_4 , а відновив втрачене судове провадження лише в частині окремих документів, яких, на думку суду апеляційної, інстанції недостатньо для точного відновлення втраченого судового провадження,що відповідно до ч.3 ст. 494 ЦПК України є підставою для відмови в задоволенні заяви ОСОБА_4 про відновлення втраченого судового провадження.

Оскільки метою відновлення втраченого судового провадження є необхідність розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 30.12.2010 року, то відмова в задоволенні заяви ОСОБА_4 про відновлення втраченого судового провадження (справа №2-8/2010), перешкоджає розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 30.12.2010 року, а відтак апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 30.12.2010 року, слід залишити без розгляду.

Керуючись ч.3 ст. 494 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 08 жовтня 2019 року - скасувати та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_4 про відновлення втраченого судового провадження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Роз`яснити учасникам справи право на повторне звернення із заявою про відновлення втраченого судового провадження за наявності необхідних документів.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 02.07.2021 року.

Головуючий: Шеремета Н. О.

Судді: Крайник Н.П.

Цяцяк Р.П