Справа № 689/479/21
РІШЕННЯ

Іменем України

31.05.2021 року Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий суддя Баськов М.М.

за участю:

секретаря судових засідань Грановської Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки в колгоспному дворі та визнання права власності,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки в колгоспному дворі та визнання за нею права власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами по АДРЕСА_1 .

На обгрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що її баба ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя була головою колгоспного двору за адресою: АДРЕСА_1 (теперішня АДРЕСА_1 ). Згідно запису в погосподарській книзі №2 за 1991-1995 роки, сторінка 60, особовий рахунок НОМЕР_1 , у вищезазначеному колгоспному дворі станом на 15.04.1991 були зареєстровані: ОСОБА_4 - голова двору, ОСОБА_2 - її син, та ОСОБА_5 (позивач) - її внучка. За життя ОСОБА_4 належну їй частку в вищезазначеному колгоспному дворі заповіла ОСОБА_3 . Оскільки оригінал свідоцтва про право особистої власності на будинок втрачено, позивач просить визначити їй частку в розмірі 1/3 зазначеного домоволодіння та визнати за нею право власності на це нерухоме майно.

В судове засідання сторони, які у встановленому порядку оповіщені про час, день і місце розгляду справи, не з"явилися. Представник позивача подав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав та просив справу розглянути у відсутності позивача. Від відповідачів до суду надійшли заяви про визнання позовних вимог та про розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що домоволодіння за АДРЕСА_2 належало колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_4 . Крім неї, станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були її син ОСОБА_2 та онука ОСОБА_6 (після укладення шлюбу - ОСОБА_1 .

Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданим Ярмолинецькою районною радою 15.08.1990 (а.с. 10), довідкою Ярмолинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №206 від 02.03.2021, виданою на підставі запису в погосподарській книзі №2 за №1991-1995, сторінка 60, особовий рахунок НОМЕР_1 , про осіб, зареєстрованих в будинку АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 року (а.с. 9); копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 03.05.2008 виконкомом Великохайчанської сільської ради Овруцького району Житомирської області, згідно якого ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_7 (а.с. 7); копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим 10.03.2017 Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (а.с. 6).

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Як роз`яснив пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови №20 від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, положення статей 17, 18 Закону Про власність щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося;

в) у випадках, коли за рахунок майна колгоспного двору було внесено вклад у кредитну установу на ім`я члена двору, його частка має бути зменшена на суму вкладу, а якщо вклад перевищує належну цьому члену частку, з нього стягуються відповідні грошові суми на користь інших членів колгоспного двору;

г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України Про введення в дію Закону Про власність загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Враховуючи викладені норми закону та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 станом на 15.04.1991 року належала 1/3 частина будинковолодіння за АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За наведених обставин, суд вважає, що право власності позивача підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на частину домоволодіння.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 206 ЦПК України визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує прав і свобод сторін та інших осіб, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

На підставі ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст. 16, 328, 392 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителькою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) як членом колгоспоного двору право власності на 1/3 житлового будинку, загальною площею 47,3 кв.м., а також на 1/3 господарських будівель та надвірних споруд: сарай (літ. Б), погріб (літ. В), огорожа (літ. 1), що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя М.М.Баськов