Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1676/21
Провадження № 2-о/376/49/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2021 р. Сквирський районний суд Київської області

в складі: Головуючого судді - Коваленка О.М.,

за участі секретаря - Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Сквирського районного суду Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Сквирська міська рада Київської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

Встановив:

У серпні 2021 року заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися із заявою до суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в обґрунтування якої вказали, що вони мають у спільній сумісній власності квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 10.08.1993 року.

У вказаному Свідоцтві допущені помилки у написанні імен власників, а саме: вказано ОСОБА_3 , ОСОБА_4 замість правильного ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , що підтверджується паспортами заявників.

Встановлення юридичного факту необхідно заявникам для проведення реєстрації права власності на нерухоме майно.

Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви, в яких просять провести розгляд справи без їхньої участі та без фіксування судового засідання технічними засобами, заяву підтримують (а.с. 16, 17).

Представник заінтересованої особи Сквирської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій не заперечують проти задоволення вимог заяви (а.с. 18).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання на підставі вимог ст. ст.211, 223, 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Суд встановив, що заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 мають у спільній сумісній власності квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про право власності від 10.08.1993 року (а.с. 11).

У вказаному Свідоцтві допущені помилки у написанні імен власників, а саме: вказано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 замість правильного ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що підтверджується копіями Паспортів заявників (а.с. 4-5, 7-8).

З ордера № 89 виданого на підставі рішення виконкому Сквирської міської ради від 16.05.1991 року №36, вбачається що він виданий громадянці ОСОБА_1 на сім`ю в складі чотирьох чоловік, на право займання трьох кімнат у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Суд дійшов висновку, що при видачі ОСОБА_1 та члену її сім`ї ОСОБА_5 (дочці) Свідоцтва на право власності посадовими особами було допущено помилку в написанні імен співвласників, що приводить до складнощів в оформленні реєстрації права власності на нерухоме майно.

За таких обставин суд вважає доведеним факт, що у Свідоцтві на право власності від 10.08.1993 року на квартиру АДРЕСА_1 , виданому ОСОБА_3 та члену її сім`ї ОСОБА_4 (дочці) допущено помилки в написанні імені та по батькові.

Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Враховуючи те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявників юридичне значення, цей факт ніким не оспорюється і не спростовується, суд дійшов висновку про задоволення заяви в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81,211,223, 247, 258, 259, 263-265, 293, 315, 319, 351, 352, 354 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Сквирська міська рада Київської області,про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт, що Свідоцтво про право власності видане 10.08.1993 року на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 та члену її сім`ї ОСОБА_4 (дочці), належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.М. Коваленко