Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/5269/20
Провадження № 2/279/210/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу №279/5269/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки і піклування виконавчого комітету Коростенської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу від 26.09.2007 року, зареєстрованого Комунальним підприємством «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради 26.09.2007 року, реєстраційний номер 20196208. В квартирі АДРЕСА_1 , окрім нього, зареєстровані: колишня дружина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , онук - ОСОБА_4 , 2019 року народження.

Однак, ОСОБА_2 не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, про що складено акт сусідів. Відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, його особистих речей в квартирі не має і взагалі він квартирою не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сім`ї, відповідачу не чинили.

Крім того, про існування онука він дізнався лише коли отримав платіжки для оплати комунальних платежів. Відповідач, не поставивши його до відома, зареєстрував у квартирі свого сина, який ніколи не проживав у даній квартирі.

Факт реєстрації відповідача з малолітнім сином порушує його право на вільне розпорядження і користування майном. Оскільки ні відповідач, ні його малолітній син не проживають у вищезазначеному житловому приміщенні, виникають проблеми зі сплати комунальних послуг - послугами вони не користуються, а плата за них нараховується.

З підстав, передбачених ст.405 ЦК України просить рішенням суду визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , 2019 року народження, такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .

В судове засідання сторони не прибули. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових викликів за місцем реєстрації та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса Коростенського міськрайонного суду Житомирської області krm.zt.court.gov.ua).У встановлений судом строк від відповідача відзив на позов не надійшов.

Представник третьої особи - органу опіки і піклування виконавчого комітету Коростенської міської ради про причин неявки не повідомив, пояснень щодо позову не подав.

За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що позивач порушив спір з приводу користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 , які регулюються житловим законодавством.

Позивач набув право власності на вказану квартиру на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26.09.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Івчук С.С., реєстраційний номер №9151.

Відповідних документів про реєстрацію інших осіб ( окрім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) у квартирі АДРЕСА_1 , позивач не подав.

Зміст позовної заяви містить інформацію про те, що в спірній квартирі зареєстрована також колишня дружина ОСОБА_3 .

Докази про реєстрацію ОСОБА_4 відсутні.

В позовній заяві позивач зазначив статус відповідача, а саме, що останній є його сином.

Право членів сім`ї власника житла на користування житлом визначені ст. 405 ЦК України.

З акту від 05.10.2020 року, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_2 слідує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не проживають в квартирі АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання останніх невідоме.

Разом з тим, даний акт не містить інформації про те, з якого часу та з яких причин ОСОБА_2 не проживає в зазначеній квартирі, отже, вказаний документ не може вважатись належним, достовірним та достатнім доказом в розумінні ст.76, 79, 80 ЦПК України.

Одночасно судом встановлено, що спірна квартира була придбана позивачем в період шлюбу з ОСОБА_3 , тому на підставі ст.60 СК України вважається об`єктом спільної сумісної власності подружжя, про що зазначалось у рішенні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області у цивільній справі №279/3571/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ВГІРФО УМВС України в Житомирській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано заочним рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області у цивільній справі №279/2529/17.

Розірвання шлюбу між подружжя автоматично не припиняє права на об`єкт, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до положень ст. 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав незалежно від місця проживання власника та місця знаходження майна.

Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 405 ЦК України строки у жилому приміщенні без поважних причин.

Позивач факт відсутності відповідача понад встановлені строки саме без поважних причин не довів.

Одночасно не доведено, що інший власник спірного житла ( ОСОБА_3 ) також заперечує право ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користування належною їй часткою квартири АДРЕСА_1 .

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

З врахуванням наведеного підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 4, 76 - 89, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 9 ЖК України, ст.319, 405 ЦК України, ст.60 СК України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки і піклування виконавчого комітету Коростенської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відмовити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1.п.10 Закону України "Про судовий збір".

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа - Орган опіки і піклування виконавчого комітету Коростенської міської ради, місце знаходження: 11500, м.Коростень, вул.Грушевського, 22, Житомирська обл. .

Суддя: О.М.Шульга