Справа № 352/33/21
Провадження № 2/352/393/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Кукула О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

12.01.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.11.2018 між Акціонерного товариства «Кредобанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № CL-145609, згідно з яким відповідачу було надано кредит у сумі 100 000 грн. Згідно із п. 1 Кредитного договору, банк зобов`язується надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в Кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених договором. Кредитні кошти надавались в безготівковій формі, шляхом перерахування кредитних коштів за його дорученням. Відповідно до п.2.3 договору встановлено термін кредитування. Згідно п.6.3 договору повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із відсотками за користування кредитом у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу.

Пунктом 6.2 договору визначено, що позичальник здійснює погашення заборгованості за договором відповідно до графіку платежів. Пунктом 4.5 Договору передбачено, що відповідач сплачує банку відсотки за відсотковою ставкою 47,69 відсотка річних.

Відповідач не виконує свої зобов`язання за договором, що призвело до порушення прав позивача. В свою чергу банк вправі вимагати повернення кредиту, відсотків, комісії та інших належних до сплати платежів у разі порушення істотних умов договору, прострочення сплати відсотків та/або повернення кредиту (частину кредиту) щонайменше на один календарний місяць, невиконання позичальником зобов`язань, передбачених договором.

Станом на дату подачі позовної заяви до суду заборгованість за Договором не погашена, загальна сума заборгованості становить 120 608,80 гривень, яка складається з: 93 416,8 гривень - сума заборгованості за кредитом; 26 748,39 гривень - сума заборгованості за відсотками; 443,61 гривень - пеня, яку просить стягнути на свою користь, а також судові витрати та витрати на правову допомогу.

Ухвалою суду від 15.01.2021 року відкрито провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач повторно в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи була повідомлена відповідно до вимог ЦПК України, в тому числі шляхом розміщення повідомлення на сайті «Судова влада». Заяви про розгляд справи за її відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавала.

За таких обставин, з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання.

Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 25.02.2021 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст.259 ЦПК України і ч. 5 ст.268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст.268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, судом встановлено, що 08.11.2018 між Акціонерного товариства «Кредобанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № CL-145609, згідно з яким відповідачу було надано кредит у сумі 100 000 грн. терміном до 07.11.2023 року, зі сплатою 47,69 відсотків річних за користування кредитом.

Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором.

Відповідно до п. 7.1 Договору за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за Кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі пені, нарахованої Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання.

Пунктом 6.9 Договору передбачено, що банк у випадках невиконання позичальником зобов`язань, передбачених договором, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій, про що письмово повідомляє позичальника.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 2 ст.536 ЦК України встановлено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Встановлено, що ОСОБА_1 належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 120 608,80 гривень, яка складається з: 93 416,8 гривень - сума заборгованості за кредитом; 26 748,39 гривень - сума заборгованості за відсотками; 443,61 гривень - пеня.

З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отримані кошти, не виконує взятих за договором зобов`язань суд приходить до висновку, що позов АТ «Кредобанк» в частині стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 120 608,80 гривень підлягає до задоволення.

Відповідно достатті 141 ЦПК Україниз відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102 гривень.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12 060,88 гривень суд приходить до такого висновку.

Згідно із ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень ч.1-ч.2ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Згідно зі ст.ст.133,137 ЦПК України та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Оформленими у встановленому законом порядку документами, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, є квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача були надані такі документи: договір про надання правової допомоги від 11.02.2019 року, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням «Бізнес і Право»; копію ордера серії КС №573218.; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000531, виданий 30.11.2018 року.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Позивачем в супереч ч. 8 ст. 141 ЦПК України, не надано будь яких належних та допустимих доказів на підтвердження оплати витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 060,88 грн та не було заявлено про подачу таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Таким чином, позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210,12,76-81,89,141,258,259,263,265 ЦПК України, ст.ст.509,526,530,543,551,1046,1054 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства "Кредобанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Кредобанк" заборгованість за кредитним договором № CL-145609 від 08.11.2018 в загальному розмірі 120 608 (сто двадцять тисяч шістсот вісім) грн 80 коп, яка складається з: 93 416,8 гривень - сума заборгованості за кредитом; 26 748,39 гривень - сума заборгованості за відсотками; 443,61 гривень - пеня.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Кредобанк" 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Кредобанк», 79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78 .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Рішення складене у повному обсязі 02.03.2021 року.

Суддя Д.В. Гриньків