ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/686/21
Провадження № 2/210/844/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"07" червня 2021 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Чайкіної О.В.,

за участі секретаря судового засідання: Хмельницької Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомленням сторін) цивільну справу за позовом адвоката Ратушної Руслани Павлівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Ідея Банк» (79008, м. Львів, вул. Валова, буд. 11), треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович (01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, б.6/5), Металургійний відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-східного міжрегігіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (50065, м. Кривий Ріг, вул. Віталія Матусевича, б.41) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 05 лютого 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - Позивач) до Акціонерного товариства «Ідея Банк» (надалі Відповідач), треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Металургійний відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-східного міжрегігіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (а.с. 2-6).

Позов пред`явлено за правилами альтернативної підсудності - за місцем виконання виконавчого напису (частина 12 статті 28 ЦПК України).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ від 05 лютого 2021 року визначено головуючого - суддю Чайкіну О.В. Ухвалою судді 09 лютого 2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 18).

Представником позивача подано пояснення 03 червня 2021 року у яких остання просить розглядати справу у відсутності позивача та його представника на підставі наявних матеріалів справи.

На виконання вимог статей 178, 191, 278 ЦПК України Відповідач АТ «Ідея Банк» надав відзив на позовну заяву 09 березня 2021 року (а.с.96-108).

Третя особа, приватний нотаріус Остапенко Є.М. направив письмові пояснення по справі 02 березня 2021 року (а.с.25-29).

Третя особа приватний виконавець не скористався процесуальним правом подачі письмового пояснення на позовну заяву у встановлений ухвалою суду строк.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Стислий виклад позовних вимог та заперечень відповідача.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що від державного виконавця Позивачеві стало відомо, що на виконанні Металургійного відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження №63806510, відкрите 04.12.2020р. з примусового виконання виконавчого напису №НМН 102409 від 23.10.2020 р. Виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 84050,66 грн. на підставі Угоди №С17.177.73335 про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 02.10.2017р., укладеної між АТ "Ідея Банк"та ОСОБА_1 . Виконавчий напис нотаріуса було вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості. Тому він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року (далі - Перелік № 1172), який на час вчинення виконавчого напису не діяв, оскільки Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 р. "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення Переліку № 1172 зазначеним пунктом 2.

Зі змісту самого виконавчого напису неможливо встановити, чи надавався нотаріусу оригінал кредитного договору. Неможливо також встановити, чи надавалися Відповідачем нотаріусу документи на підтвердження факту укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів та користування такими кредитними коштами, розміру боргу тощо; загалом - документи, які свідчать про наявність та безспірність заборгованості. А також чи перевіряв нотаріус перед вчиненням нотаріального напису умову щодо трирічного строку з моменту виникнення права вимоги за кредитними зобов`язаннями.

Кредитний договір між позивачем ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» у вигляді Угоди №С17.177.73335 про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки укладений 02.10.2017р. З матеріалів виконавчого провадження та з самого тексту виконавчого напису неможливо встановити, коли був здійснений останній платіж по кредитному договору, як розрахована заборгованість по кредитному договору та на якій підставі в нотаріальному написі період нарахування заборгованості вказано з 02.03.2020р. по 07.09.2020 р.

Отже, нотаріус не дотримався порядку вчинення виконавчого напису: не з`ясував, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як заявив про це Відповідач, чи не було вирішених/невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення виконавчого напису.

У відзиві на позовну заяву Відповідач просить суд відмовити у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 в повному обсязі та посилається на наступні обставини. Так 02 жовтня 2017 року між Позивачем та Відповідачем укладено Угоду №С17.177.73335 про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 02.10.2017р. (далі по тексту Кредитний договір), шляхом встановлення відновлюваної Кредитної лінії по поточному рахунку з лімітом кредитної лінії на момент укладання Угоди 50000,00 гривень. Процентна ставка за користування коштами з Кредитної лінії становить 48,00 відсотків річних. Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі. Разом з тим, ОСОБА_1 як позичальник власних зобов`язань не виконував у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 82150,66 грн.

На виконання вимог Переліку, АТ «Ідея Банк» надало нотаріусу всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису. Крім того, Відповідач надіслав Позивачу вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 07.09.2020 року тому Позивач був повідомлений про те, що в нього наявна заборгованість.

Третя особа приватний нотаріус Остапенко Є.М. у своїх поясненнях на позовну заяву зазначає, що 23 жовтня 2020 року до нього звернувся представник АТ «Ідея Банк» із заявою про вчинення виконавчого напису від 19 жовтня 2020 року, також згідно вимог чинного законодавства додав до заяви наступні документи: - Угода №С17.17773335 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 02.10.2017р.; - Довідку про ненадходження платежів від 19.10.2020 р. № 12.4.2/151235; - Виписку по рахунку клієнта фізичної особи № /0915 розрахунковий період з 02.10.2017 р. по 07.09.2020р.; - Виписку по рахунку клієнта фізичної особи № /1020 розрахунковий період з 02.10.2017 р. по 07.09.2020р.; Виписку по рахунку клієнта фізичної особи № /0222 розрахунковий період з 02.10.2017 р. по 07.09.2020р.; - Детальний розрахунок по кредиту №С17.17773335 від 02.10.2017 р.- Вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 07.09.2020; - Довідку розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором №С17.17773335 від 02.10.2017р. станом на 07.09.2020р.; - Опис вкладення в цінний лист, з відміткою поштового відділення зв`язку від 12.09.2020р.; - список № 10 ф.103 згрупованих поштових відправлень з відміткою поштового відділення зв`язку від 12.09.2020; - Список № 610* ф. 103 згрупованих поштових відправлень з відміткою поштового відділення зв`язку від 12.09.2020; - Фіскальний чек ПАТ «УКРПОШТА» 0583 від 12.09.2020 р. Тому вважає, що йому було надано всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису.

Також третя особа звертає увагу суду, що затверджений перелік, яким визначено документи для вчинення виконавчого напису є чинним на даний час, оскільки судовий процес триває та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.03.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 було зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Короткий виклад обставин справи, встановлених судом.

03 жовтня 2020 року був вчинений виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 84050,66 грн. на підставі Угоди №С17.177.73335 про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 02.10.2017р., укладеної між АТ "Ідея Банк"та ОСОБА_1 (а.с.9)..

У виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості з ОСОБА_1 проводиться за період з 02.03.2020р. по 07.09.2020 р. на підставі Угоди №С17.177.73335 про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 02.10.2017р..

Сума заборгованості, згідно з Виконавчим написом, становить 84050,66 грн, в тому числі: - основний борг53183,31грн; - прострочений борг 6508,86 грн; - прострочені проценти 18983,77 грн; - строкові 2974,72 грн; - штрафні санкції 500,00 грн; - плата за вчинення виконавчого напису 1900,00 грн.

В подальшому АТ «Ідея Банк» звернулося до Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-східного міжрегігіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) із заявою по примусове виконання рішення (а.с.10).

З метою примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису, державним виконавцем Металургійного ВДВС у місті Кривому Розі Південно-східного міжрегігіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), 04 грудня 2020 року відкрито виконавче провадження № 63806510 про стягнення з позивача (боржника) ОСОБА_2 , на користь відповідача (стягувача) АТ «перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 11845,44 грн (а.с.48).

Також судом досліджено документи, які були представлені АТ «Ідея Банк» приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, зокрема:

-угода №С17.17773335 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 02.10.2017р. (а.с.74);

-виписка по рахунку клієнта фізичної особи № /0915 розрахунковий період з 02.10.2017 р. по 07.09.2020р. (а.с.33-39);

-виписка по рахунку клієнта фізичної особи № /1020 розрахунковий період з 02.10.2017 р. по 07.09.2020р. (а.с.40-46);

-виписка по рахунку клієнта фізичної особи № /0222 розрахунковий період з 02.10.2017 р. по 07.09.2020р. (а.с.47-53);

-детальний розрахунок по кредиту №С17.17773335 від 02.10.2017 р. (а.с.54-73);

-вимога про усунення порушення кредитних зобов`язань від 07.09.2020 (а.с.76);

-довідка розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором №С17.17773335 від 02.10.2017р. станом на 07.09.2020р. (а.с.77).;

-довідка про ненадходження платежів від 19.10.2020 р. № 12.4.2/151235 (а.с.32);

Нормативно-правове обґрунтування

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

При цьому суд враховує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

Суд зазначає, що наразі вказана останова переглядається касаційною інстанцією, тому суд не враховує дану постанову, як підставу для задоволення чи відхилення заявлених позовних вимог.

Разом з тим, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право. Проте, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, що є підставою нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій).

Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій: шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Разом з тим нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною стягувачем.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком.

Учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом розділом ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Для правильного застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження №14-278гс18).

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18).

Матеріали справи не містять відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення, а лише містять відомості про його напрвілення (а.с. 116-119).

З наданих нотаріусу документів на вчинення виконавчого напису доказів отримання вимоги про погашення заборгованості Банком не представлено (а.с. 76-80)

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:

- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17 (провадження № 61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18).

Висновки за результатами розгляду матеріалів справи

На суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Встановлені судом обставини свідчать, що Банк надав нотаріусу для вчинення виконавчого напису посвідчений (не нотаріально) примірник договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, та надав оригінал угоди для огляду суду.

Надана нотаріусу угода №С17.17773335 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 02.10.2017р., свідчить про те, що між сторонами укладений договір у простій письмові формі.

Крім того, як вбачається з письмових маетеріалів справи, укладений між сторонами договір є договором приєднання, про що свідчить заява про акцепт Публічної оферти ПАТ "Ідея Банк" на укладання договору (а.с. 75).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку Позивач - АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

З наданих Банком до відзиву письмових доказів на підтвердження заборгованості вбачається, що мало місце погашення відсотків, комісії за користування кредитними коштами, а так само і пені, нарахованої за порушення строків повернення кредитних коштів (а.с 160-199).

Разом із тим, угода про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки не містить вимог положень щодо ставки пені, а лише містить посилання, що воне не може бути перевищювати подвійну облікову ставку НБУ, та не може бути більше 15 відсотків від суми заборгованості (а.с. 74).

Також не містить угода, на підставі якої здійснювався виконавчий напис і вимог щодо стягнення комісії за користування карткою.

При цьому, надані Відповідачем до відзиву Тарифи на видачу кредитних карток та Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 200-233), не надавася нотаріусу, так само і матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці тарифи та договір акцептував Позивач, а також те, що вказані документи на момент отримання Позивачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати комісії та пені, нарахованої Банком Відповідачем.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що угода про відкриття кредитної лінії із заявою про акцепт публічної оферти не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19).

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Ідея Банк» 02.10.2017 року укладено угоду №С17.17773335 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки.

Кінцевий термін повернення кредитних коштів в даній угоді не визначено.

Спірний виконавчий напис вчинено за період з 02 березня 2020 року по 07 вересня 2020 року.

Таким чином суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинено за відсутності доказів безспірності вимог банку.

Оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, в розумінні вказаних норм, а тому підлягають задоволенню в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо судових витрат

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 79-82, 141, 265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Металургійний відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-східного міжрегігіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № НМН 102409, вчинений 23 жовтня2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 84050,66 грн. (вісімдесят чотири тисячі п`ятдесят гривень шістдесят шість копійок) на підставі Угоди №С17.177.73335 про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 02.10.2017р., укладеної між АТ "Ідея Банк" та ОСОБА_1 , та плати за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом у розмірі 500,00 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» () на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з пп. 15.5 п. 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено 11 червня 2021 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

- відповідач: Акціонерне товариство «Ідея Банк» (, 79008, м. Львів, вул. Валова, буд. 11);

- третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович (01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, б.6/5);

- третя особа Металургійний відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-східного міжрегігіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (50065, м. Кривий Ріг, вул. Віталія Матусевича, б.41)

Суддя: О. В. Чайкіна