Провадження № 2/344/3174/21
У Х В А Л А

05 липня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Татарінової О.А., за участю секретаря Кондратів Х.І., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

01.07.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Разом із позовною заявою позивач подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, а саме:

Земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер 00:01:009:0004, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Житловий будинок загальною площею 53,4 м.кв., розташований за адресою АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

Земельна ділянка площею 0,0363 га, кадастровий номер :01:009:0006, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Земельна ділянка площею 0,0409 га, кадастровий номер :01:009:0007, розташована за адресою АДРЕСА_1 ;

Земельна ділянка площею 0,0919 га, кадастровий номер :01:009:0077, розташована: АДРЕСА_1 ;

Земельна ділянка площею 0,1 га кадастровий номер :01:009:0096, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

Земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер :01:009:0096, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

Земельна ділянка площею 0,0746 га, кадастровий номер :01:009:0005, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

В судовому засіданні представник позивача просив заяву задовольнити.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Перелік видів забезпечення позову визначений у ч. 1 ст. 150 ЦПК України. Зокрема, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може ускладнити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі №753/22860/17 (провадження №14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

В ухвалі Верховного Суду від 24.04.2020 року у справі №753/20440/18 (№61-6989ск20) зазначено, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги та імовірності утруднення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача.

Звертаючись до суду із вказаним позовом та заявою про вжиття заходів забезпечення позову, позивач зазначила, що 05 грудня 2019 року між нею та відповідачем було укладено договір позики, за яким ОСОБА_2 отримав у позику 8512000,00 грн., та зобов`язувався повернути їх гривневий еквівалент до 320000,00 Євро до 05.12.2020 року (пункт 2.1. договору позики). Згідно пункту 1.2. договору позики позичальник, за користування позиченими коштами, зобов`язувався щомісячно, в період з 05 по 10 число місяця наступного за поточним сплачувати проценти у розмірі 2,5 відсотки в гривнях від еквіваленту зазначеної суми за курсом продажу Євро в АТ КБ «Приватбанк». На підтвердженням отримання в позику коштів за договором позики, Позичальником видано розписку 05.12.2019 року, що посвідчена приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Довгалюк Б.В., однак у зазначений в ній строк борг не повернув, на неодноразові прохання позивача повернути позику не реагує. А тому позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Таким чином предметом позову у даній справі є стягнення боргу в розмірі 320 000 Євро та відсотків за договором позики, що еквівалентно складає 15017783 гривень 60 копійок.

У своїй заяві зазначає про те, що з відомостей у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно їй стало відомо про те, що серед майна, яке є у власності відповідача є майно на яке просить накласти арешт.

Так, в постанові від 19.02.2021 року у справі №643/12369/19 (провадження №61-21685св19) та від 15 лютого 2021 року у справі №643/12369/19 (провадження №61-21685св19) Верховним Судом зазначено, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи і заяву про забезпечення позову та оцінивши надані докази, а також враховуючи, що заява подана з додержанням вимог статті 151 ЦПК України, а заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, що належать відповідачеві, є видом забезпечення позову, передбаченими ст. 150 ЦПК України і відповідають предмету позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.

Згідно інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_2 встановлено, що серед нерухомого майна, на яке просить накласти арешт позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_2 належить: земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер 00:01:009:0004, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

житловий будинок загальною площею 53,4 м.кв., розташований за адресою АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

земельна ділянка площею 0,0363 га, кадастровий номер :01:009:0006, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

земельна ділянка площею 0,0409 га, кадастровий номер :01:009:0007, розташована за адресою АДРЕСА_1 ;

земельна ділянка площею 0,0919 га, кадастровий номер :01:009:0077, розташована: АДРЕСА_1 ;

земельна ділянка площею 0,1 га кадастровий номер :01:009:0096, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

земельна ділянка площею 0,0746 га, кадастровий номер :01:009:0005, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

З огляду на те, що позивачем заявлено позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 320 000,00 Євро та відсотків у розмірі 144000 Євро, відповідач ухиляється від повернення суми позики та сплати відсотків, тобто між сторонами дійсно виник спір, суд приходить до висновку про наявність реальної загрози невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі відчуження відповідачем нерухомого майна, яке належить йому на праві власності, у зв`язку з чим, вважає необхідним з урахуванням вартості спірного майна забезпечити позов частково та накласти арешт на нерухоме майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_2 в межах суми заявлених позовних вимог у розмірі 15017783 гривні 60 копійок, а саме:

Земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер 00:01:009:0004, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Житловий будинок загальною площею 53,4 м.кв., розташований за адресою АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

Земельна ділянка площею 0,0363 га, кадастровий номер :01:009:0006, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Земельна ділянка площею 0,0409 га, кадастровий номер :01:009:0007, розташована за адресою АДРЕСА_1 ;

Земельна ділянка площею 0,0919 га, кадастровий номер :01:009:0077, розташована: АДРЕСА_1 ;

Земельна ділянка площею 0,1 га кадастровий номер :01:009:0096, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

При цьому, суд вважає, що забезпечення позову у вказаний спосіб не завдасть шкоди сторонам, оскільки арешт майна тимчасово перешкоджає вчиняти дії щодо його відчуження. При цьому майно залишається у повному віданні та користуванні ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення боргу задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в межах суми заявлених позовних вимог у розмірі 15017783 гривні 60 копійок, а саме:

Земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер 00:01:009:0004, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Житловий будинок загальною площею 53,4 м.кв., розташований за адресою АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

Земельна ділянка площею 0,0363 га, кадастровий номер :01:009:0006, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Земельна ділянка площею 0,0409 га, кадастровий номер :01:009:0007, розташована за адресою АДРЕСА_1 ;

Земельна ділянка площею 0,0919 га, кадастровий номер :01:009:0077, розташована: АДРЕСА_1 ;

Земельна ділянка площею 0,1 га кадастровий номер :01:009:0096, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Строк пред`явлення ухвали до виконання до 04.07.2024.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвалу може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.А. Татарінова