Справа № 182/2201/21
Провадження № 2/0182/1824/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08.12.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

за участю секретаря судового засідання - Снєгульської В.М.

позивача - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Заяви по суті справи.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 2,820 га. після смерті ОСОБА_3 (а.с. 1-3, 20-22).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02.11.2018 року ОСОБА_3 за свого життя склала заповіт та зробила таке розпорядження: земельну ділянку площею 2,8320 га, яка видана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області заповідає ОСОБА_2 ; земельну ділянку площею 2,820 га., яка видана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області заповіла ОСОБА_1 . ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно зокрема і на земельну ділянку площею 2,820 га., яка розташована на території Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. Він 09.12.2019 року у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Чубенко І.С. із заявою про прийняття спадщини за заповітом. На його звернення 02.11.2020 року отримав постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки на думку нотаріуса заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області викликає сумніви щодо тлумачення його змісту та не відповідає вимогам щодо форми складання заповіту. Відповідач ОСОБА_2 не визнає право власності позивача ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,820 га мотивуючи тим, що спадкодавець заповіла йому земельну ділянку 2,830 га., вважає, що саме йому особисто переходить у власність дві земельні ділянки. Через це він вимушений звернутись до суду із цим позовом.

Відповідач відзив на позовну заяву не подавав.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 09.04.2021 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків (а.с. 13-15).

15.07.2021 року по справі відкрито провадження та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження (а.с.45), витребувано копію спадкової справи (а.с.46)

19.10.2021 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.84).

18.12.2021 року в судовому засіданні позивач на задоволенні позовної заяви наполягав.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду не відомі, відзив на позовну заяву відповідач не подавав. Зі згоди позивача справу заслухано заочно на підставі ст. 280 ЦПК України.

Судом встановлено.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с.7).

02.11.2018 року за свого життя ОСОБА_3 склала заповіт на випадок своєї смерті та зробила таке розпорядження:

- земельну ділянку площею 2,830 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Менжинської сільської ради Нікопольського району заповіла ОСОБА_2 ;

- земельну ділянку площею 2,820 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Менжинської сільської ради Нікопольського району заповіла ОСОБА_1 ;

- все своє майно рухоме та нерухоме, де б воно не було та з чого б не складалось, і взагалі все те, що буде належати мені на день її смерті і на що вона за законом матиме право, права та обов`язки, що належать їй на момент складення цього заповіту, а також права та обов`язки, що будуть належати їй на день смерті заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.4)

19.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Чубенко І.С. із заявою про прийняття спадщини (а.с.58) ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини не звертався.

02.11.2020 року приватний нотаріус Чубенко І.С. постановою відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у третьому пунктів заповіту відсутня фраза „все останнє майно", що веде до незрозумілості змісту заповіту та волі заповідача (а.с.65). При цьому в постанові нотаріуса не зазначено, що між спадкоємцями наявний спір щодо права власності на спадкове майно і доказів наявності такого спору позивачем суду не надано.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримав відмову нотаріуса у видачі свідоцтва лише у зв`язку з тлумаченням заповіту.

Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу положень ст. ст. 213, 1256 ЦК України тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання у спадкоємців, має суперечливий характер, у зв`язку з чим необхідно уточнити його зміст.

Отже, оскільки між сторонами наявний спір щодо тлумачення змісту заповіту, то відсутні підстави для застосування обраного позивачем способу захисту - визнання права власності на спадщину за заповітом.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Про це зазначається й у частині першій статті 5 ЦПК України .

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України або договором.

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, судом з`ясовано, що неможливість отримання ОСОБА_1 свідоцтва про права на спадщину на час розгляду спору, не пов`язана ні з втратою правовстановлюючого документа, який засвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно, ні з оспорюванням відповідачем його права на отримання у порядку спадкування, а тому відсутні визначені законом підстави для визнання за позивачем у судовому порядку права власності на земельну ділянку площею 2,820 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області.

Системний аналіз норм процесуального законодавства, свідчить про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а тому доказування має бути спрямоване на з`ясування фактів, якими обґрунтовувалися заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи, та підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-81, 258, 259, 263, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення .

Повне рішення складено 13.12.2021 року.

Дані про учасників справи

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: А. Г. Багрова