КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Лебідь-Гавенко Г.М.
Єдиний унікальний номер справи № 362/2907/2020
Апеляційне провадження №22ц/824/5512/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Верланова С.М., Савченка С.І.,

секретар - Тютюнник О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 25 травня 2021 року у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг України» на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2021 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг України» про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги,-

в с т а н о в и в :

У червні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» звернулося до суду з позовом, в якому просить витребувати транспортний засіб марки VW Passat В7 2,0 І TDI, 2013 року виробництва, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 із володіння ОСОБА_2 у власність ТОВ «Порше Лізинг Україна» та визнати за ТОВ «Порше Лізинг Україна» право власності на транспортний засіб марки VW Passat В7 2,0 І TDI», 2013 року виробництва, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 .

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Порше Лізинг Україна» про забезпечення позову (а.с.101-103).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2020 року ОСОБА_1 залучено до участі у справі в якості співвідповідача

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2020 року повернуто позивачу заяви про забезпечення позову у справі.

Позивач ТОВ «Порше Лізинг Україна» 04 січня 2021 року подав втретє заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки VW Passat В7 2,0 I TDI, 2013 року виробництва, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 .

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що станом на дату звернення до суду з цією заявою об`єкт лізингу знаходиться у нового власника ОСОБА_1 , існує велика ймовірність подальшого перепродажу новим власником вказаного автомобіля, чи вчинення відносно нього будь-яких інших правочинів, що призведуть до унеможливлення виконання основного завдання цивільного судочинства, а саме ефективного захисту та відновлення порушених прав та законних інтересів Позивача.

Також зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову надасть ОСОБА_1 можливість здійснити відчуження об`єкта лізингу на користь третіх осіб в будь-який час, у тому числі після ухвалення судом першої інстанції рішення на користь позивача, в період поки рішення не набере законної сили.

У такий спосіб, в подальшому виникнуть труднощі або ж взагалі буде відсутня можливість відновити порушені права позивача .

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2021 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено .

Не погоджуючись з ухвалою суду , позивач ТОВ «Порше Лізинг Україна» подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального права, постановити ухвалу про задоволення заяви. У скарзі зазначав, що суд не врахував, що відповідач ОСОБА_1 має реальну можливість відчужити майно, що в подальшому зробить неможливим виконання рішення в разі задоволення вимог позивача.

Постановою Київського апеляційного суду від 25 травня 2021 року накладено арешт на автомобіль марки VW Passat В7 2,0 I TDI, 2013 року виробництва, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про роз`яснення постанови про накладення арешту. У заяві просив роз`яснити чи має він право володіти, користуватися та розпоряджатися автомобілем марки VW Passat В7 2,0 I TDI, 2013 року виробництва, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , що належить йому на праві власності і в якому обсязі. Надати перелік обмежень та/або заборон, які накладено відповідно до даної постанови.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст. 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 06 липня 2021 року за адресами, які були зазначені в матеріалах справи.

Заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження від сторін не надходило. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи від сторін не надходило, а відтак відсутні підстави вважати поважними причини неявки сторін до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Арешт майна - накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Застосовуються органами суду і прокуратури для забезпечення цивільного позову або виконання вироку про конфіскацію майна.

Процесуальний порядок арешту майна полягає у виявленні майна, його описі, опечатуванні та передачі його на зберігання. Для виявлення майна судовий виконавець оглядає усі зайняті боржником приміщення у присутності представників громадськості. Опис майна проводиться у присутності боржника або будь-якого повнолітнього члена його сім`ї і двох понятих. Майно описується в такій кількості та такої якості, які забезпечують виконання судового акта. Опису підлягає усе майно, яке може бути стягнено відповідно до законодавства.]

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Судовий захист повинен бути ефективним, що вимагає ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст. ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як видно із матеріалів справи, власником автомобілю марки VW Passat В7 2,0 I TDI, 2013 року виробництва, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 із 28 липня 2017 року є ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу , укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Зважаючи на те, що між сторонами існує реальний спір майнового характеру про витребування майна із чужого незаконного володіння, існує вірогідність того, що власник автомобіля , відповідач ОСОБА_1 , може вільно та на власний розсуд здійснювати правомочності володіння та користування, розпорядження майном, що не лише утруднить, але й зробить неможливим виконання рішення суду по цій справі.

Позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

У даному випадку, вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту застосовано з метою недопущення перереєстрації прав на це майно, і ніяким чином не створює перешкоди у обмеженні можливості відповідача, власника майна користуватися цим майном, та не призведе до невідворотніх наслідків, про що зазначено у постанові Київського апеляційного суду від 25 травня 2021 року, резолютивна частина якої є чіткою і зрозумілою, і додаткового роз`яснення вказана постанова не потребує, а відтак заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає

Керуючись ст. 271 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 25 травня 2021 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 07 липня 2021 року.

Головуючий

Судді