Ухвала

23 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 487/7809/20

провадження № 61-8969ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року, здана до поштового відділення зв`язку 28 травня 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження ухвали Миколаївського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України. Крім того, судовий збір за подання касаційної скарги був сплачений не в повному обсязі.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги, заявник просив поновити строк на касаційне оскарження ухвали Миколаївського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року, посилаючись на те, що намагався повторно звернутись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення місцевого суду і ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року йому відмовлено у відкритті апеляційного провадження з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 358 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме, заявнику запропоновано надати до суду касаційної інстанції відповідні докази, які підтверджують причини пропуску строку на касаційне оскарження ухвали Миколаївського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року, оскільки обсяг часу, витрачений заявником на подання повторної апеляційної скарги на рішення місцевого суду, не змінює визначений законом строк і порядок касаційного оскарження судового рішення, а також доплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 454 грн.

У липні 2021 року на адресу Верховного Суду заявник надіслав квитанцію про доплату судового збору за подання касаційної скарги від 29 червня 2021 року № 48 у розмірі 454 грн та клопотання, в якому просить поновити строк на касаційне оскарження ухвали Миколаївського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року, посилаючись на те, що не мав можливості вчасно звернутись до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, оскільки з 04 по 19 квітня 2021 року проходив амбулаторне лікування, в підтвердження чого надав копію виписки з медичної карти. Крім того, зазначає, що оскаржувану ухвалу отримав одночасно з ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року, однак конверт поштової кореспонденції у нього не зберігся. Надає копію супровідного листа Миколаївського апеляційного суду про повернення цивільної справи № 487/7809/20 Заводському районному суду міста Миколаєва.

Ухвалою Верховного Суду від 26 липня 2021 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 03 червня 2021 року, до 18 серпня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Станом на 27 вересня 2021 року у матеріалах касаційного провадження відсутні матеріали на усунення недоліків, визначених в ухвалах Верховного Суду від 03 червня 2021 року та від 26 липня 2021 року, зокрема докази, які підтверджують причини пропуску строку на касаційне оскарження ухвали Миколаївського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року, а тому ухвалою Верховного Суду від 27 вересня 2021 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 03 червня 2021 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, ухвалу Верховного Суду від 27 вересня 2021 року було двічі направлено заявнику на вказану у касаційній скарзі адресу, а саме: квартира АДРЕСА_1 . Проте, конверти з копією ухвали Верховного Суду від 27 вересня 2021 року про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги повернулися до суду касаційної інстанції 08 листопада 2021 року та 21 грудня 2021 року, як не вручені, із відміткою про повернення за закінченням терміну зберігання.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі, оскільки згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, за час перебування касаційної скарги у Верховному Суді заявник свої процесуальні обов`язки належно не здійснив, оскільки вимоги, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 27 вересня 2021 року про продовження ОСОБА_1 строку для усунення недоліків касаційної скарги, не виконав.

Відповідно до положень частини першої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Постановою Верховного Cуду від 15 травня 2019 року у справі № 0870/8014/12 роз`яснено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Крім того, Верховний Суд вказав, що повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту з відміткою «за закінченням терміну зберігання» свідчить, що рішення не вручено з причин, що не залежать від суду, який в установленому законодавством порядку вчинив процесуальні дії.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно із частиною третьою статті 185, частиною другою статті 393 ЦПК України, у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Враховуючи викладене, невиконання вимог суду про усунення недоліків касаційної скарги перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга підлягає поверненню.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Грушицький