Справа №266/957/21
Провадження№ 2-з/266/4/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Д`яченко Д.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , що дії в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житлову квартиру,

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2021 року заявник звернувся до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житлову квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Заяву обґрунтовує тим, що з вини особи, яка проживає на третьому поверсі відбулося залиття квартири, яка знаходится у його власності. Рішенням Приморського районного суду м.Маріуполя від 12.11.2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової школи, заподіяної в результаті затоплення квартири задоволено частково. Тому заявник вважає за необхідне накласти арешт на нерухому майно, квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду справа №266/957/21 (провадження №2-з/266/4/21) розподілена на суддю Д`яченко Д.О.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали поданої заяви, співставивши її вимоги у відповідності до вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даної заяви виходячи з наступного.

Згідно ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пунктів 3, 4, 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

З матеріалів заяви вбачається, що рішення по цівільній справі №266/4387/20 за позовною заявою ОСОБА_1 , що дії в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті затоплення квартири розглянуто 12.11.2021 року. Позовні вимоги задоволені частково.

Проаналізувавши зміст заяви, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, оскільки заявником не доведено суду той факт, що невжиття саме таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Не довів, що вжиття заходів забезпечення позову саме таким шляхом, який зазначено в заяві, не порушить прав, свобод та інтересів будь-яких інших осіб, які не є сторонами у справі. Матеріали заяви не містять належних доказів і про належність заявнику квартири на праві спільної сумісної власності, а відтак, заявником не доведено і співмірності заходів забезпечення позову, застосувати які просить останній.

Крім цього, заявником не згадується про ймовірне пред`явлення позову в майбутньому, його предмет та інша інформація, яка стосується такого позову та його відношення до поданої заяви про забезпечення позову, а мова йде про вже розглянуту позовну заяву.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі наведеного та керуючись ст.151 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , що дії в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житлову квартиру відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Приморський районний суд м.Маріуполя Донецької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д`яченко Д. О.