Ухвала

23 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 362/7393/19

провадження № 61-19721ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року у справі

за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору

та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом

до ФОП ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на свою користь кошти за договором № 18/05 про виконання ремонтних робіт

у розмірі 187 500 грн, вартість будівельних матеріалів - 147 008, 38 грн

та пеню за прострочення виконання робіт у розмірі 24 917, 81 грн.

Також просив розірвати договір про виконання ремонтних робіт у зв`язку

із істотним порушенням його умов.

Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 392 грн фактично невиконаних робіт по монтажу натяжної стелі.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.

Постановою Київського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області

від 10 червня 2021 року змінено в частині суми стягнення вартості невиконаних робіт за договором від 18 травня 2019 року № 18/05, визначено суму, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь

ОСОБА_2 , у розмірі 140 680 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

01 грудня 2021 року до Верховного Суду ФОП ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2021 року у частині стягнення судового збору та постанову Київського апеляційного суду

від 02 листопада 2021 року у частині стягнення коштів і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2021 року касаційну скаргу

ФОП ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліку касаційної скарги.

На виконання вимог вищевказаної ухвали Верховного Суду заявником усунуто недолік касаційної скарги.

Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник вказав порушення судами норм матеріального і процесуального права, пославшись на те, що суди в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права

у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18, постановах Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 641/7501/16-ц,

від 10 липня 2019 року у справі № 686/23256/16-ц, від 17 жовтня 2019 року

у справі № 678/364/15-ц, від 05 лютого 2020 року у справі № 461/3675/17,

від 10 березня 2020 року у справі № 9901/740/18, від 25 березня 2021 року

у справі № 752/21411/17, від 15 квітня 2021 року у справі № 759/15556/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також заявник вказує на відсутність висновку Верховного Суду

щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах

(пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України) та на не дослідження судами належним чином зібраних у справі доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Посилання заявника на неврахування судами роз`яснень, які містяться

у постанові Вищого господарського суду України від 11 травня 2012 року

№ 21/5005/14068/2011 та листі Вищого господарського суду України

від 18 лютого 2013 року № 01-06/374/2013, не є визначеною частиною другою статті 389 ЦПК України підставою касаційного оскарження судового рішення.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено те, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга ФОП ОСОБА_1 на заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року подана

у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги, ФОП ОСОБА_1

просить зупинити постанову Київського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року до закінчення касаційного провадження.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання).

Вирішуючи питання про зупинення виконання чи дії судового рішення,

суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, ймовірність утруднення повороту виконання внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Оскільки доводи, наведені заявником на обґрунтування заявленого клопотання, зокрема щодо наявності арешту грошових коштів боржника

у межах виконавчого провадження, не свідчать про існування об`єктивної необхідності у зупиненні виконання судового рішення, утруднення повороту його виконання, а значною мірою зводяться до незгоди із оскарженими судовими рішеннями та посилання на відсутність коштів, колегія суддів вважає, що клопотання є немотивованим і задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення коштів, за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року.

Витребувати з Васильківського міськрайонного суду Київської області цивільну справу № 362/7393/19.

У задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зупинення постанови Київського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року відмовити.

Надіслати ОСОБА_2 копію касаційної скарги та доданих

до неї документів, роз`яснити йому право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України,

у строк до 13 січня 2022 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншому учаснику справи.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович