РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Тимощука О.Я.

при секретарі Рибачик О.А.,

за участю представника відповідача 2 ОСОБА_1 адвоката Запорожця І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за Кредитним договором № 0078/08/16-А від 25.01.2008 року,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Женева» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

В обґрунтування позову вказує те, що 25.01.2008 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №0078/08/16-А, відповідно до умов якого відповідач ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 30 119 доларів США, терміном користування до 21 січня 2015 року зі сплатою 12 % річних.

Крім того, в забезпечення зобов`язань ОСОБА_2 щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та можливості неустойки (штраф, пеня) ОСОБА_1 виступила поручителем і уклала з банком договір поруки від 26.10.2009 року.

За період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту та процентів, проте, заборгованість ОСОБА_2 за Кредитним договором в повному обсязі не погашена.

14.03.2018 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Банк Форум» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА», а ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №0078/08/16-А від 25.01.2008 року, укладеного між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2 . Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» наділено правом грошової вимоги до відповідачів та просить суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на свою користь 204 341,88 грн. заборгованості по кредитому договору № 0078/08/16-А від 25.01.2008 року, стягнути понесені судові витрати в розмірі 3 065,13 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

28.08.2020 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області відповідачем 2 - ОСОБА_1 було подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого остання проти позову заперечує зазначаючи, що порука ОСОБА_1 за договором поруки № 0078/09/16-А/Р-1 від 26 жовтня 2009 року є припиненою, а вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 , як з поручителя за договором поруки № 0078/09/16-А/Р-1 від 26 жовтня 2009 року, заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 0078/08/16-А від 25.01.2008 року не мають правої підстави.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 06.05.2021 року залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» як правонаступника первісного позивача замість Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за Кредитним договором № 0078/08/16-А від 25.01.2008 року.

Представник позивача - адвокат Бовгиря О.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву. В судове засідання 03.06.2021 року представник позивача не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином. Генеральний директор ТОВ «Вердикт Капітал» подав через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 03.06.2021 року клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у відсутність представника позивача.

Відповідач 1 ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився неодноразово, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Подав заяву про застосування строку позовної давності до вимог позивача.

Представник відповідача 2 - ОСОБА_1 - адвокат Запорожець І. А. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просить відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування надав пояснення, аналогічні тим, що викладені у відзиві ОСОБА_1 на позов. ОСОБА_1 подано письмову заяву про застосування строку позовної давності до вимог позивача.

Заслухавши думку представника відповідача 2 ОСОБА_1 адвоката Запорожця І.А., дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 25 січня 2008 року між ОСОБА_2 та АКБ «Форум» укладено кредитний договір №0078/08/16-А від 25.01.2008 року, у відповідності до якого ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 30 119 доларів США з платою за користування кредитними коштами в розмірі 12,0 процентів річних.

У відповідності до п. 1.2 кредитного договору № 0078/08/16-А від 25.01.2008 року, кредитні кошти надаються строком по 21 січня 2015 року.

Відповідно до п. 3.3.2 кредитного договору № 0078/08/16-А від 25.01.2008 року, позичальник зобов`язаний повернути Банку всю суму наданих коштів не пізніше визначеного п. 1.2 цього договору строку.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідач ОСОБА_2 неналежним чином виконував умови кредитного договору № 0078/08/16-А від 25.01.2008 року, у зв`язку з чим в нього виникла заборгованість перед позивачем.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0078/08/16-А від 25.01.2008 року між поручителем ОСОБА_1 та Банком було укладено договір поруки № 0078/09/16-А/Р-1 від 26 жовтня 2009 року, згідно якого ОСОБА_1 є поручителем перед АКБ «Форум» за виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором №0078/08/16-А від 25.01.2008 року, за умовами якого ОСОБА_2 зобов`язаний повернути АКБ «Форум» кредитні кошти в розмірі 30 119,0 доларів США з кінцевим терміном повернення 21 січня 2015 року, сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами і можливі неустойки у розмірі та випадках, передбачених кредитним договором.

Як вбачається з 4.1 договору поруки № 0078/09/16-А/Р-1 від 26 жовтня 2009 року, порука припиняється: з припиненням зобов`язань за кредитним договором; якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором не пред`явить вимогу до Поручителя; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Від дня настання остаточного строку виконання зобов`язань за кредитним договором № 0078/08/16-А від 25.01.2008 року до дня звернення позивача до суду з вимогами про стягнення кредитної заборгованості за вказаним договором минувало понад п`ять років.

З часу укладення договору поруки № 0078/09/16-А/Р-1 від 26 жовтня 2009 року до червня 2020 року кредитор не звертався з вимогами до відповідачів про виконання зобов`язань за кредитним договором № 0078/08/16-А від 25.01.2008 року та договором поруки № 0078/09/16-А/Р-1 від 26 жовтня 2009 року.

Аналіз кредитного договору № 0078/08/16-А від 25.01.2008 року, та договору поруки № 0078/09/16-А/Р-1 від 26 жовтня 2009 року, дає підстави зробити висновок, що порука ОСОБА_1 по договору поруки № 0078/09/16-А/Р-1 від 26 жовтня 2009 року є припиненою.

Згідно ст. 533 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК, в редакції, яка діяла до 03.07.2018 р., порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК, в редакції Законів № 1414-VIII від 14.06.2016, № 2478-VIII від 03.07.2018 року, порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ТОВ «Вердикт Капітал» як правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» в частині солідарного стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 204 341,88 грн. по кредитному договору № 0078/08/16-А від 25.01.2008 року слід відмовити у зв`язку з безпідставністю. А тому, з відповідача 1 - ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 204 341,88 грн.

Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову і стягнення з відповідача 1 ОСОБА_2 повної суми заборгованості, яку просить стягнути позивач.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача 1 ОСОБА_2 судових витрат по справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача 1 ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3 065,13 грн.

Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до приписів ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У своїй постанові Верховний Суд від 27.06.2018 р. по справі №826/1216/16 зауважив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом встановлено, що позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн, що підтверджено копією договору № 30-01/2020 про надання правової допомоги від 30 січня 2020 року, копією акту прийому-передачі виконаних робіт про виконання договору про надання правової допомоги від 30 січня 2020 року.

За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача ( ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Крім того, відповідно до положень ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об`єднанням чи адвокатом.

В угоді про надання правової допомоги мають бути визначені види передбачуваних фактичних витрат, пов`язаних з виконанням доручення (оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов, тощо): порядок їх погашення (авансування, оплата по факту в певний строк і т. ін.) та може бути визначений їх обсяг.

Обґрунтовуючи суму гонорара за надання правової допомоги, представником позивача долучено до справи копію Акту прийому-передачі виконаних робіт № б/н від 18 лютого 2020 року, укладений між Адвокатським об`єднанням АО «Вердикт» в особі керуючого партнера Слостіна А.Г. та ТОВ «ФК «Женева» в особі директора Супруна А.В., та копію Заявки за надання правових послуг від 18 лютого 2020 року на загальну суму 20 000,00 грн. (а.с. 48, 49).

Як роз`яснено в п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.

В той же час, матеріали справи не містять доказів, які мали підтвердити фактично понесені позивачем витрати на правову допомогу, тобто сам факт сплати на користь адвоката суми гонорару, який визначений в Акті прийому-передачі виконаних робіт № б/н від 18 лютого 2020 року, укладений між Адвокатським об`єднанням АО «Вердикт» в особі керуючого партнера Слостіна А.Г. та ТОВ «ФК «Женева» в особі директора Супруна А.В., що є головною умовою для вирішення даного питання і стягнення понесених витрат.

Суд враховує, що виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК, якою встановлено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, підставою для стягнення коштів є реально понесені стороною витрати на виконання угоди укладеної з адвокатом про надання правничої допомоги.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

На підтвердження цих обставин суду, крім договору про надання правничої допомоги, акту прийому-передачі виконаних робіт та заявки на надання правових послуг згідно з договором про надання правничої допомоги також повинні бути надані документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо).

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами.

З долученої до матеріалів справи копії платіжного доручення № 1714 від 18.02.2020 року вбачається, що ТОВ «ФК «Женева» на рахунок Адвокатського об`єднання «Вердикт» зараховано 100 000,00 грн., призначення платежу: «Оплата за надання правової допомоги згідно договору № б/н від 11.06.2018 року». Однак, вказане платіжне доручення суд до уваги не бере, оскільки Договір № 30-01/2020 про надання правової допомоги був укладений між ТОВ «ФК «Женева» в особі директора ОСОБА_3 та Адвокатським об`єднанням «Вердикт» в особі Керуючого партнера Слостіна Андрія Геннадійовича 30 січня 2020 року.

За встановлених обставин, оскільки оплата за надання правничої допомоги не підтверджена належними доказами, відсутні підстави для задоволення вимог позивача щодо відшкодування судових витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 548, 559, 611, ЦК України, ст.ст. 137, 141, 263- 265, 268, 273, 354 Цивільного-процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за Кредитним договором № 0078/08/16-А від 25.01.2008 року задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області 22.04.1997 року, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, код ЄДРПОУ - 36799749) заборгованість за кредитним договором №0078/08/16-А від 25.01.2008 року у розмірі 204 341 (двісті чотири тисячі триста сорок одну) гривню 88 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області 22.04.1997 року, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, код ЄДРПОУ - 36799749) судовий збір в розмірі 3 065 (три тисячі шістдесят п`ять) гривень 13 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, код ЄДРПОУ - 36799749).

Відповідач 1 - ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області 22.04.1997 року, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач 2 - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області 30.12.1998 року, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення виготовлений 11 червня 2021 року.

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук