_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/3552/21
Провадження № 2/947/1684/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2021 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Куриленко О.М.

за участю секретаря - Баранової Ю.О.

представника позивача - Новак Р.Г.,

представника відповідача - Юзик В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛО ТА СЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію,

ВСТАНОВИВ :

02 лютого 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛО ТА СЕРВІС» (Ідентифікаційний код: 40695882) заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 40 520,23 грн., інфляційні втрати у розмірі 4 597,87 грн. та 3% річних у розмірі 2 455,46 грн. Судові витрати покласти на Відповідача.

Свої вимоги мотивував тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛО ТА СЕРВІС» здійснює експлуатацію Котельні централізованого опалення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та здійснює діяльність з виробництва та централізованого постачання теплової енергії до житлових будинків АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 .

Зазначає, що відповідачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_4 . Позивач зазначає, що за період з листопада 2017 по квітень 2020, вживаючи теплову енергію, відповідач не сплачує грошові кошти, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 10.02.2021 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.

30 березня 2021 року відповідач ОСОБА_2 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

15 квітня 2021 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛО ТА СЕРВІС» - адвокат Новак Р.Г. надав до суду заяву про розподіл судових витрат, в якій просив покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу, дозволити надати додаткові докази щодо витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛО ТА СЕРВІС» Новак Р.Г. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вказуючи на його безпідставність.

Суд, вислухавши доводи сторін, ретельно дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до договору оренди обладнання №03/08/17 від 03.08.2017 року, ТОВ «Мілан С» передав, а ТОВ «Тепло та Сервіс» прийняв в строкове платне користування три газових котла та будівлю котельні за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 247,6 кв.м.

Відповідно до довідки ОК «Житлово-експлуатаційний кооператив «Добробут сервіс», з 01.11.2017 року надання послуг з постачання теплової енергії до будинку АДРЕСА_2 здійснюється ТОВ «ТЕПЛО ТА СЕРВІС» (а.с.24, 27).

Рішенням виконавчого комітету Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області №323 від 11.12.2018 року встановлено тарифи на виробництво та постачання теплової енергії: 1773,09 грн. за Гкал.-для населення, 2974,51 грн. Гкал.-для інших споживачів, тариф на опалення на 1кв.м.: 32,99 грн.-для населення, 58,07 грн.-для інших споживачів.

Крижанівська сільська рада Лиманського району Одеської області листом від 20.11.2020 року підтвердила факт експлуатації котельні, теплових мереж та діяльності з виробництва та централізованого постачання теплової енергії, в тому числі до будинку відповідача товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛО ТА СЕРВІС» (а.с.28-29).

Відповідачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_4 , що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 08.08.2012 року та технічним паспортом на квартиру від 04.04.2012 року.

Квитанціями (рахунками на оплату за спожиту теплову енергію) за листопад 2017 року - квітень 2020 року встановлено заборгованість в загальному розмірі 40 520,23 гривень за вказаною квартирою, особовий рахунок № НОМЕР_2 . На теперішній час ця заборгованість не сплачена.

Відносини щодо постачання фізичним особам теплової енергії регулюються Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

До житлово-комунальних послуг законодавство відносить комунальні послуги: централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо (стаття 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Опалення - це підтримка в закритому приміщенні температури, що нормується й необхідне для нормальної життєдіяльності людини, ведення технологічних процесів і інших цілей й має важливе значення для запобігання відволоженню, промерзанню, викривлення будівельних конструкцій.

Центральне опалення - послуга, яка передбачає подачу теплової енергії до кожної квартири для забезпечення опалення приміщень.

Відповідно до частини другої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Частиною третьою статті 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено основні обов`язки споживача теплової енергії, зокрема своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно зі статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісяця здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача сплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, та укладення договору передбачений статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

За змістом статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, встановленої законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Законодавством не передбачені випадки, коли недодержання письмової форми договору про надання послуг з теплопостачання має наслідком його недійсність. Відсутність письмового договору про надання послуг з теплопостачання та постачання гарячої води не свідчить про відсутність певних договірних відносин і не звільняє відповідача від оплати за фактично надані послуги.

Отже, відсутність договору, як підстава на безоплатне користування фактично спожитими послугами, не передбачена.

За таких обставин, суд доходить висновку, що незважаючи на те, що з ОСОБА_1 не укладався договір постачання теплової енергії, однак, він являється її споживачем за адресою: АДРЕСА_5 , особовий рахунок № НОМЕР_2 , оскільки є власником цієї квартири.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 20 Закону України ««Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку (частина друга статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація) (частина четверта статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Послуги з водо-, теплопостачання та водовідведення надаються споживачеві згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Як роз`яснено у листі Державної житлово-комунальної інспекції Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 02 листопада 2010 року № 23/4883, оплата послуг з теплопостачання здійснюється з моменту набуття права на квартиру, оскільки ця послуга надається незалежно від наявності мешканців у квартирі (в разі відсутності технічної можливості відключення квартири від мереж централізованого теплопостачання).

Відповідач зазначав, що ним було встановлено прилад обліку теплової енергії. В Якості доказу суду було надано Акт від 24.10.2019 року.

Відповідно до п. 17 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою кабібінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 p. N 1198, для обліку відпуску та споживання теплової енергії застосовуються прилади комерційного обліку, занесені до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, або ті, що пройшли державну метрологічну атестацію.

Згідно з п. 18 Правил прилади комерційного обліку теплової енергії в діючій системі теплопостачання, які використовуються для розрахунків за теплову енергію між теплопостачальною організацією та споживачем, повинна придбати і встановити теплопостачальна організація за умови, що такі витрати передбачені в договорі. Якщо використовуються інші джерела фінансування придбання та встановлення приладів комерційного обліку, то відносини між теплопостачальною організацією та споживачем визначаються окремою угодою відповідно до законодавства.

Пунктом 19 Правил передбачено, що після технічного огляду вузла обліку теплопостачальна організація видає акт про його прийняття в експлуатацію. Споживач за показами узла обліку визначає обсяг спожитої теплової енергії та параметри теплоносія і заносить ці дані до журналу обліку споживання теплової енергії.

Заперечуючи проти задоволення даного позову, відповідач посилався на встановлення працівниками позивача вузлу обліку теплової енергії, який має нульове значення, однак, не надав відомостей, які б свідчили, що встановлений лічильник занесений до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, або що він пройшов державну метрологічну атестацію.

Крім того, слід зазначити, що наданий відповідачем Акт від 24.10.2019 р. видано невідомо ким. У Графі «Представитель теплоснабжающей организации, должность, Ф.И.О.» не заповнено взагалі.

З наданих відповідачем банківської квитанції від 26.02.2017 року. на суму 10 000,00 грн. вбачається, що 26.02.2017 року Відповідач сплатив ТОВ "УК ФЛАГМАН" 10 000,00 грн. за комунальні послуги.

Однак, не зрозуміло за які саме комунальні послуги було сплачено вказану суму та за який період. Відповідачем не було надано жодних документів, які б свідчили про характер взаємовідносин з ТОВ "УК ФЛАГМАН". Разом з тим, правові підстави видачі вказаним підприємством технічних умов на встановлення вузла обліку теплової енергії та погодження проекту його встановлення залишились не з`ясованими.

З банківської квитанції від 18.04.2019 р. на суму 18 112,93 грн. вбачається, що 18.04.2019 року Відповідач сплатив ОК «ЖЕК «ДОБРОБУТСЕРВІС» 18 112,93 грн. за комунальні послуги.

Також не зазначено які саме комунальні послуги, однак з наданого до суду Відповідачем рахунку за березень 2019 року вбачається, що 18 112,93 грн. Відповідач сплатив у комплексі за надані житлово-комунальні послуги, які були надані йому ОК «ЖЕК «ДОБРОБУТСЕРВІС», в тому числі борг за послуги з опалення в розмірі 3 775,94 грн.

У відповіді на адвокатський запит ОК «ЖЕК «Добробутсервіс» було повідомлено, що послуги з опалення будинку АДРЕСА_2 ОК «ЖЕК «ДОБРОБУТСЕРВІС» надавало протягом опалювального періоду 2016-2017 p.p.

Як встановлено судом, починаючи з листопада 2017 року послуги опалення будинку АДРЕСА_2 надає ТОВ «ТЕПЛО ТА СЕРВІС», яке має Ліцензію на виробництво та постачання теплової енергії (а.с.94-95).

В доданій до запиту копії квитанції за березень 2019 р. на суму 18 443,35 грн., в графі «Отопление по площади», вказана заборгованість власника квартири ОСОБА_2 за опалювальний період 2016-2017 p.p.

З огляду на викладене, банківська квитанція від 26.02.2017 р. на суму 10 000,00 грн. та банківська квитанція від 18.04.2019 р. на суму 18 112,93 грн. не є належними та достатніми доказами по справі.

Отже, враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується наявність несплаченої заборгованості в розмірі 40 520,23 гривень ОСОБА_1 за спожиту теплову енергію, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Водночас, згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи ст. 625 ЦК про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних.

Виниклі між сторонами договірні відносини ґрунтуються на грошовому зобов`язанні споживача теплової енергій, невиконання яких є наслідком застосування приписів ч.2 ст.625 ЦК України.

Отже, крім суми боргу за спожиту теплову енергію, з відповідача слід стягнути три процента річних в розмірі 2 455,46 гривень та індекс інфляції в розмірі 4 597,87 гривень.

Стороною позивача також були заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 13 000,00 гривень.

Відповідно до ст. 137 ч. 1, 2, 3, 4 витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В матеріалах справи міститься належним чином засвідчена копія договору про надання юридичних послуг №30/03-18 від 30 березня 2018 року, укладеного між ТОВ «Тепло та Сервіс» та АО «Глорія Лекс», рахунок-фактура № 72 від 14 січня 2021 року на загальну суму 13 000 гривень за замовленням ТОВ «Тепло та Сервіс», акт приймання-передачі послуг № 147 від 14 квітня 2021 року, складений ТОВ «Тепло та Сервіс» та АО «Глорія Лекс».

У зв`язку із чим, суд вбачає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 13 000,00 гривень, так як вказана сума є обгрунтованою.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України ст.ст. 526, 625 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛО ТА СЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛО ТА СЕРВІС» (Ідентифікаційний код: 40695882) заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 40 520,23 грн., інфляційні втрати у розмірі 4597,87 грн. та 3% річних у розмірі 2 455,46 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛО ТА СЕРВІС» (Ідентифікаційний код: 40695882) витрати на правову допомогу у розмірі 13 000,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛО ТА СЕРВІС» (Ідентифікаційний код: 40695882) судові витрати на судовий збір у розмірі 2 270,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду м. Одеси.

Суддя Куриленко О. М.