Справа № 629/1077/21
Провадження № 2/629/607/21
17.06.2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання Коваленко О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Лозова цивільну справу №629/1077/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про зняття арешту з майна,-
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зняти арешт і розшук автомобіля MITSUBISHI L200, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , 1967 року народження, на праві власності. Позивач посилався на те, що 01.04.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, згідно виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу відносно майна Шустова Ю.Ю., в інтересах стягувача ПАТ «ПУМБ». 01.04.2016 року також було винесено постанову про арешт і розшук майна боржника. 11.04.2016 року вказаний вище автомобіль було оголошено у розшук. Позивач вказав, що державний виконавець провадження закрив, однак арешт не зняв, що унеможливило виведення з бази розшуку вище вказаного автомобіля. Враховуючи неможливість вирішення питання щодо зняття арешту самостійно та через інші установи, позивач звернувся до суду.
Ухвалою суду справу було відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам було надано час для подання заяв по суті. Відзив відповідачем подано не було.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Згідно ст. ст.4,5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Як встановлено під час судового розгляду, ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль MITSUBISHI L200, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , про що свідчать відомості з відповіді державного виконавця(а.с.6-9).
Згідно відповіді виконавчої служби, виконавчий напис було повернуто стягувачу, арешт та розшук знято не було.
На даний час самостійно, відповідно до чинного законодавства, державний виконавець зняти вище вказані обтяження не може.
Зважаючи на вказане, ОСОБА_1 звернувся до суду для зняття арешту та розшуку з автомобіля, оскільки в досудовому порядку вирішити дане питання не можливо.
Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до ст.ст.316,317,319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року.
На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні виконавчий напис не перебуває, був повернутий стягувачу. Жодних заперечень проти зняття арешту та розшуку з автомобіля від відповідача не надходило.
Згідно із ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Таким чином, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, заперечень від відповідача не надходило, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту та розшуку з автомобіля.
Вимога щодо стягнення з відповідача суми сплаченого при поданні позову судового збору не заявлялася позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-82, 141, 258 ЦПК України, ст.ст.316,317,319 ЦК України, Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального
управління Міністерства юстиції (м.Харків), про зняття арешту з майна -задовольнити.
Зняти арешт і розшук з автомобіля MITSUBISHI L200, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , 1967 року народження, РНОКПП НОМЕР_2 , на праві власності.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Відомості про учасників:
Позивач- ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Суддя Т.О.Каращук