Житомирський апеляційний суд
Справа №295/1171/19 Головуючий у 1-й інст. Лєдньов Д. М.
Категорія 44 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Талько О.Б, Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання: Дяченко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/1171/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Житомиробленерго» про скасування договору про користування електричною енергією, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 17 листопада 2020 року, яке ухвалено суддею Лєдньовим Д.М. в м. Житомирі

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили скасувати складений Акціонерним товариством «Житомиробленерго» договір про електропостачання, зобов`язати відповідача виконати умови постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 № 191 «Про затвердження Порядку підтвердження заборгованості, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії», стягнути на користь позивача ОСОБА_2 3217,88 грн. матеріальної шкоди та 50 000,00 грн. моральної шкоди, на користь позивача ОСОБА_2 724,10 грн. матеріальної та 50 000,00 грн. моральної шкоди, яка заподіяна неправомірними діями відповідача.

На обґрунтування позовних вимог зазначали, що в провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебувала справа № 295/3697/15-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПАТ ЕК «Житомиробленерго» про визнання дій відповідача щодо припинення енергопостачання незаконними, усунення перешкод у користуванні електроенергією, зобов`язання відновити електромережу, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, при розгляді якої вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди не розглядались судом по суті, що обумовлює право на повторне звернення з наведеними вимогами.

Після смерті у 2009 році ОСОБА_3 , яка була власником будинку на підставі свідоцтва про право власності, позивач ОСОБА_1 , як її донька, набула вищевказане майно у спадщину, проте свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Однак відповідач в односторонньому порядку в порушення вимог закону склав текст договору без дати і номеру про електропостачання, зміст якого позивач не погоджувала. У зв`язку з чим вважає, що підстав для укладення вищевказаного договору на даний час не має, оскільки сторони не досягли згоди щодо всіх істотних умов такого договору.

Крім того, позивачі, як члени сім`ї померлого учасника Великої Вітчизняної війни ОСОБА_3 , мають право на отримання пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», постановами Кабінету Міністрів України № 879 від 01.08.1996 року; 449 від 22.05.1997 року, № 1964 від 17.12.2003 року, № 1788 від 31.12.2004 року.

Відповідачем ігноруються положення вищевказаних нормативних актів, не здійснюється застосування вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 191 «Про затвердження Порядку підтвердження заборгованості, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії», положення якої передбачають списання заборгованості.

Позивачі також зазначають, що за період з 06.03.2015 року по час подання позову відповідач неодноразово, а саме: 29.02.2016, 02.02.2017, 04.08.2018, 18.10.2018, відключав електропостачання до належного їм будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11.06.2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 15.09.2010 року, відповідача зобов`язано відновити електропостачання до будинку.

Разом з тим, від`єднання будинку від електропостачання спричинило порушення нормальних життєвих умов для позивачів, які є інвалідами І та ІІ групи. Так, в зимовий період у будинку були відсутні тепло, світло, тепла вода. Незаконні дії відповідача призвели до суттєвого погіршення стану здоров`я та моральних переживань. За місцем проживання позивачів неодноразово викликалась швидка допомога. У зв`язку з чим, вважають, що неправомірними діями відповідача їм заподіяна майнова та моральна шкода, яка підлягає стягненню з відповідача.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 17 листопада 2020 року провадження у справі за позовними вимогами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Житомиробленерго» про відшкодування матеріальної шкоди закрито.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 17 листопада 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Житомиробленерго» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по 300,00 грн. кожній на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивачі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення через недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин справи, просять скасувати рішення суду, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. При цьому зазначають, що суд допустив неповноту при дослідженні доказів наданих позивачем, не дав їм належної оцінки у сукупності з іншими доказами, а тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Так судом безпідставно не застосовані положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», постановами Кабінету Міністрів України № 879 від 01.08.1996 року; 449 від 22.05.1997 року, № 1964 від 17.12.2003 року, № 1788 від 31.12.2004 року, а також Постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 191 «Про затвердження Порядку підтвердження заборгованості, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії», які передбачають списання заборгованості за електропостачання. Також судом не було враховано наявності підстав для скасування договору, оскільки чинним законодавством не передбачено укладення договору в односторонньому порядку. Крім того вважають, що розмір присудженої моральної шкоди не відповідає вимогам розумності та справедливості, оскільки позивачі подали до суду докази на підтвердження завдання їм неправомірними діями відповідача фізичних, душевних, психічних та моральних страждань, у зв`язку з чим вважає, що судом неправильно визначено розмір моральної шкоди за неодноразові відключення будинку від електропостачання.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просив апеляційну скаргу позивачів відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін. При цьому зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки суд першої інстанції під час розгляду справи вірно встановив обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з нормами чинного законодавства.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.

Представник відповідача просив апеляційну скаргу позивачів залишити без задоволення.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, з невідомих суду причин. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. З урахуванням положень ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за її відсутності.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Під час розгляду справи було встановлено, що позивач ОСОБА_1 , разом зі своєю дочкою ОСОБА_2 , проживають та користуються послугами електропостачання, які надає Акціонерне товариство «Житомиробленерго» за адресою: АДРЕСА_1 .

Особовий рахунок № НОМЕР_1 на користування електричною енергією за вказаною вище адресою відкритий був на ім`я ОСОБА_3 матері позивача ОСОБА_1 .

Зі змісту ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 15.09.2010 року у справі № 2-3258/2010 вбачається, що позивач ОСОБА_1 після смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняла спадщину у відповідності до ст. 1268 ЦК України (а.с.48,49 т.1).

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 25.01.2018 року у справі №295/13444/17/17, яке залишено без мін постановою Житомирського апеляційного суду від 14.11.2018, визнано укладеним договір № 9-488/98 про користування еклектичною енергією за адерсою: АДРЕСА_1 , між Приватним акціонерним товариством «Енергопостачальна Компанія «Житомиробленерго» в особі Житомирського району електричних мереж та ОСОБА_1 , згідно з Типовим договором про користування електричною енергією, з дати набрання рішенням суду законної сили (а.с.27-30 т.1).

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено.

Таким чином, оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлені обставини укладення між сторонами договору про користування електричною енергією, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування вищевказаного договору № 9-488/98.

Пунктом першим «Порядку підтвердження заборгованості, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 р. № 191 передбачено, що цей Порядок визначає процедуру підтвердження сум дебіторської і кредиторської заборгованості учасників розрахунків, яка підлягає погашенню на умовах, установлених Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» (далі - Закон).

Згідно з п.27 Порядку для погодження суми заборгованості, що виникла внаслідок несплати населенням за спожиту електричну енергію та природний газ (далі - заборгованість населення за енергоносії), на 1 січня 2002 р. і непогашена на дату підтвердження заборгованості та яку відповідно до Закону дозволяється списати з відшкодуванням збитків від списання, підприємства паливно-енергетичного комплексу, які здійснюють постачання електричної енергії та природного газу за регульованим тарифом (далі - постачальники), надсилають (видають) громадянам, які мають заборгованість: два примірника складеного ним акта про наявність та розмір заборгованості за енергоносії; копію рішення органу управління постачальника про списання заборгованості громадянина, засвідчену керівником або іншою уповноваженою особою постачальника та скріплену печаткою.

Відповідно до положень ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачі під час розгляду справи не надали докази на підтвердження заборгованості за спожиту електричну енергію станом на 01 січня 2002 року, яку дозволяється списати за наявності підстав для застосування вказаної постанови до спірних правовідносин.

Таким чином, висновок районного суду про відмову у задоволенні вимог про зобов`язання позивача виконати умови постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 191 «Про затвердження Порядку підтвердження заборгованості, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії» є вірним.

Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Посилання позивачів на ту обставину, що вони, як члени сім`ї померлого учасника Великої Вітчизняної війни ОСОБА_3 , будучи особами з інвалідністю, мають право на отримання пільг по оплаті за житлово-комунальні послуги, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», правового значення для вирішення даного спору не мають, оскільки дані обставини, з урахуванням заявлених позовних вимог, не стосуються предмету спору у цій справі.

Разом з тим, колегія суддів не може повністю погодитись з рішенням суду в частині визначення розміру заподіяної моральної шкоди виходячи з наступного.

Під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи загального захворювання, а ОСОБА_2 особа з інвалідністю 1-ї групи з дитинства (а.с.9,10 т.1)

18 жовтня 2018 року працівниками Акціонерного товариства «Житомиробленерго» було здійснено відключення будинку АДРЕСА_2 , в якому проживають позивачі, від електропостачання.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 07.12.2018 року, яке залишено без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 17.04.2019 року, визнано неправомірними дії Акціонерного товариства «Житомиробленерго» щодо відключення електропостачання, проведеного 18.10.2018 року, від будинку АДРЕСА_2 та зобов`язано Акціонерне товариство «Житомиробленерго» відновити електропостачання до будинку АДРЕСА_2 .

Тобто даним судовим рішенням відключення будинку позивачів від мережі електропостачання, яке проведено відповідачем 18.10.2018 року, визнано неправомірним. Разом з тим, матеріали справи не місять доказів факту незаконного відключення будинку позивачів від електропостачання працівниками відповідача 29 лютого 2016 року, 02 лютого 2017 року та 04 серпня 2018 року.

Відносини щодо відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди (ч.ч1,2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Таким чином встановивши під час розгляду справи протиправність дій відповідача 18 жовтня 2018 року щодо безпідставного відключення будинку позивачів від мережі електропостачання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди.

Разом з тим, визначаючи розмір моральної шкоди, районний суд не врахував, що неправомірне від`єднання будинку від електропостачання спричинило порушення нормальних життєвих умов для позивачів, які є особами з інвалідністю І та ІІ групи. Так, в осінньо-зимовий період у будинку, який опалюється електричною енергією, були відсутні тепло, світло, тепла вода. Незаконні дії відповідача призвели до суттєвого погіршення стану здоров`я позивачів, що також негативно позначилося на їх психологічному, фізичному стані та призвело до моральних страждань, а тому керуючись установленими законом принципами розумності, виваженості та справедливості, врахувавши характер і тривалість страждань, витраченого позивачами часу для відновлення порушених прав, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення даних вимог та стягненню з відповідача на користь позивачів моральної шкоди в розмірі по 1500,00 грн. кожному.

За таких обставин, рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачів моральної шкоди підлягає зміні, шляхом збільшення розміру шкоди з 300 грн. до 1500 грн. відносно кожного із позивачів, з вищевказаних підстав.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 17 листопада 2020 рокув частині стягнення з Акціонерного товариства «Житомиробленерго» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 моральної шкоди змінити, збільшивши її розмір з 300 грн. до 1500 грн. відносно кожного із позивачів.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 лютого 2021 року.

Головуючий Судді