Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1109/21

Провадження № 2/126/561/2021

"30" червня 2021 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу загального провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому просить визнати за нею право власності па житловий будинок, господарські будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: А-1 Житловий будинок загальною площею 78,5 кв.м., житловою площею 57,2 кв.м.; №1 Ганок; Б Літня кухня-гараж; б Навіс; б1 Погріб; В Літній душ; №2 Ворота з хвірткою: №3 Огорожа.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.02.1972 року позивачка уклала шлюб із ОСОБА_4 , який номер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В березні 1973 року, після укладення шлюбу, ОСОБА_4 , згідно договору, який був укладений між ним та виконавчим комітетом Бершадської міської ради Вінницької області, було виділено в безстрокове користування земельну ділянку для будівництва особистого житлового будинку на праві особистої власності по АДРЕСА_1 (тепер АДРЕСА_1 ) загальною площею 600 кв.м.

Після надання земельної ділянки, позивачка своїм покійним чоловіком розпочали будівництво житлового будинку, який закінчили будувати в 1994 році.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер і після його смерті відкрилася спадщина, яку позивачка прийняла у визначений законом термін.

Згідно ухвали Бершадського районного суду Вінницької області від 08.12.2004 року за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, як на частку спадкового майна після смерті її чоловіка ОСОБА_4 .

Вказаний вище житловий будинок та земельна ділянка, що розташовані в АДРЕСА_1 є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто власністю ОСОБА_1 та її покійного чоловіка ОСОБА_4 .

В липні 2019 року позивачка звернулась до органів державної реєстраційної служби про те, щоб оформити право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , так як на 1/2 частку житлового будинку, господарських будівель та споруд за нею визнано право власності в судовому порядку, а на 1/2 частку вона має право, оскільки житловий будинок та господарські будівлі та споруди є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Разом з тим, органами державної реєстраційної служби позивачці було відмовлено у реєстрації права власності по тій причині, що подані документи не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документами, що їх посвідчують. Опис об`єкта нерухомого майна в ухвалі суду не відповідає його опису в технічному паспорті.

Відповідно до положень Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна від 24.05.2001 року за №127 зі змінами та доповненнями від 08.01.2013 року за результатами проведеної технічної інвентаризації проведено перерахунок площ об`єктів та приведено у відповідність до вимог Інструкції літеровку та назви господарських будівель і споруд і внесено зміни до інвентаризаційної справи.

Позивач ОСОБА_1 надала заяву, в якій позов підтримує, просить розглянути справу в його відсутність.

Від відповідачів ОСОБА_2 . Та ОСОБА_3 надійшли заяви, в яких вони просили розглянути справу без їх участі, позов визнали.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено наступні факти та обставини.

03.02.1972 року позивачка уклала шлюб із ОСОБА_4 , який номер 26.03.2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 29.04.2021 року (повторне), виданого Бершадським районним відділом ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький).

В березні 1973 року, після укладення шлюбу, ОСОБА_4 , згідно договору, який був укладений між ним та виконавчим комітетом Бершадської міської ради Вінницької області, було виділено в безстрокове користування земельну ділянку для будівництва особистого житлового будинку на праві особистої власності по АДРЕСА_1 (тепер АДРЕСА_1 ) загальною площею 600 кв.м. Вказаний договір в квітні 1973 року був посвідчений Бершадською державною нотаріальною конторою Вінницької області.

Після надання земельної ділянки, позивачка своїм покійним чоловіком розпочали будівництво житлового будинку, який закінчили будувати в 1994 році, що підтверджується актом про закінчення будівництва від 28.07.1994 року.

Всі правоустановчі документи на земельну ділянку та житловий будинок було зареєстровано на ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер і після його смерті відкрилася спадщина, яку позивач прийняла у визначений законом термін.

Згідно ухвали Бершадського районного суду Вінницької області від 08.12.2004 року за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, як на частку спадкового майна після смерті її чоловіка ОСОБА_4 .

Вказаний вище житловий будинок та земельна ділянка, що розташовані в АДРЕСА_1 є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто власністю ОСОБА_1 та її покійного чоловіка ОСОБА_4 .

В липні 2019 року позивачка звернулась до органів державної реєстраційної служби про те, щоб оформити право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , так як на 1/2 частку житлового будинку, господарських будівель та споруд за нею визнано право власності в судовому порядку, а на 1/2 частку вона має право, оскільки житловий будинок та господарські будівлі та споруди є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Органами державної реєстраційної служби позивачці було відмовлено у реєстрації права власності по тій причині, що подані документи не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документами, що їх посвідчують. Опис об`єкта нерухомого майна в ухвалі суду не відповідає його опису в технічному паспорті.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Ст. 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу.

У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги позицію відповідачів, які визнали позов у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладені факти та обставини, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.ст. 4,16, 206 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141,189-200, 206, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності па житловий будинок, господарські будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: А-1 Житловий будинок загальною площею 78,5 кв.м., житловою площею 57,2 кв.м.; №1 Ганок; Б Літня кухня-гараж; б Навіс; б1 Погріб; В Літній душ; №2 Ворота з хвірткою: №3 Огорожа.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти дні з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В. І. Губко