Справа № 453/1703/20
№ провадження 2/453/158/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року Сколівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Брони А.Л.

секретаря судових засідань Бендеш А.І.,

без учасників справи

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Сколе в порядку позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

24.12.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок (літера «Д-1»), загальною площею 74,4 кв. м., з яких житлова - 55,8 кв. м., з господарськими будівлями, а саме: сараєм (літера «Е»), сараєм (літера «Ж»), навісом (літера «З»), убиральнею (літера «Л»), колодязем №1, що розташований по АДРЕСА_1 , після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 15.01.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк для усунення виявлених судом недоліків протягом десяти днів з дня вручення позивачці копії ухвали.

22.01.2021 року позивачкою усунуті недоліки позовної заяви в строк, відповідно до зазначеної вище ухвали.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 22.01.2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами позовного провадження з визначенням дати підготовчого засідання.

Вимоги позовної заяви обгрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої увійшов спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки ОСОБА_5 за життя заповіту не склав, до кола спадкоємців першої черги після його смерті увійшли дружина - ОСОБА_2 , сини ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та донька ОСОБА_1 . Дружина померлого та сини відмовились від прийняття спадщини після його смерті, про що подали державному нотаріусу відповідні заяви.

03.11.2020 року позивачка подала у Сколівську державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини за законом після смерті батька - ОСОБА_5 , однак державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю у неї оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, внаслідок чого вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

В підготовче засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, попередньо подавши клопотання про розгляд справи без її участі та участі представника, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в підготовче засідання не з`явилися, подавши до суду заяви про розгляд справи без їх участі та зазначивши, що позовні вимоги визнають і не заперечують щодо задоволення таких.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи та ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні, відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, - немає.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положенням ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки - ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 22.09.2020 року виконавчим комітетом Славської селищної ради Сколівського району Львівської області відповідно до актового запису № 86.

Про родинні відносини позивачки з батьком свідчать копія свідоцтва про її народження, серії НОМЕР_2 , виданого 15.09.1981 року Нижньорожанківською сільською радою Сколівського району Львівської області, відповідно до якого її батьком записаний ОСОБА_5 , а також копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , виданого 21.11.1998 року Нижньорожанківською сільською радою Сколівського району Львівської області, відповідно до якого між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 21.11.1998 року зареєстровано шлюб та присвоєно прізвище дружині після одруження « ОСОБА_1 ».

Згідно довідки № 3460, виданої 30.10.2020 року Нижньорожанківським старостинським округом Сколівського району Львівської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 постійно проживав по АДРЕСА_1 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_5 заповіту не складав, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), сформованою 03.11.2020 року Сколівською державною нотаріальною конторою за № 62310078.

Як встановлено в підготовчому засіданні, внаслідок смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно виписок з погосподарської книги № 3 за 2016-2020 роки, виданих 30.10.2020 року Нижньорожанківським старостинським округом Сколівського району Львівської області за № № 3462, 3463 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , користувався земельною ділянкою площею 0,17 га, відведеною для обслуговування житлового будинку та приналежних до нього господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .

Окрім цього зазначено, що житловий будинок 1990 року побудови та приналежні до нього господарські будівлі та споруди, що за адресою: АДРЕСА_1 , побудований ОСОБА_5 та рахувався за ним.

Як вбачається з довідки № 3461, виданої 30.10.2020 року Нижньорожанківським старостинським округом Сколівського району Львівської області, до кола спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_5 увійшли його дружина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

В матеріалах справи наявні заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , подані 30.10.2020 року до державного нотаріуса Сколівської державної нотаріальної контори, в яких такі безумовно і остаточно відмовляються від спадщини, що залишилась смерті ОСОБА_5 , в користь його дочки ОСОБА_1 .

Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, сформованою 03.11.2020 року Сколівською державною нотаріальною конторою за № 62310097, зазначеним вище особам свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 не видавались.

03.11.2020 року ОСОБА_1 було подано у Сколівську державну нотаріальну контору Львівської області заяву № 588 про прийняття спадщини за законом після смерті батька - ОСОБА_5 , на підставі якої було заведено спадкову справу № 244/2020 року, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, сформованого 03.11.2020 року Сколівською державною нотаріальною конторою за №62310163.

Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 позивачці було відмовлено у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності померлого ОСОБА_5 на зазначене нерухоме майно.

З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 06.11.2020 року Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, вбачається, що загальна площа спірного житлового будинку (позначеного у технічному паспорті літерою «Д-1») становить 74,4 кв. м, з яких житлова (основна) - 55,8 кв. м. та 18, 6 кв. м- допоміжна (підсобна).

Крім цього, до вищевказаного будинку відносяться господарські будівлі: підвал (літера «д»), сарай (літера «Е»), сарай (літера «Ж»), навіс (літера «З»), убиральня (літера «Л»), колодязь №1.

Згідно довідки № 2509, виданої 10.12.2020 року Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, житловий будинок АДРЕСА_2 , побудований в 1990 році. Інвентаризаційна вартість такого становить 344 683,00 грн.

Згідно даних технічного архіву Стрийського МБТІ, на земельній ділянці споруджено житловий будинок, позначений літерою «А-1» та господарські будівлі ( літера «Б», літера «В», літера «Г»), на які було зареєстровано право власності за гр. ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконкомом Сколівської районної Ради народних депутатів 25.10.1989 року на підставі рішення виконкому Сколівської районної Ради народних депутатів № 283 від 19.10.1989 року. На житловий будинок, позначений у технічному паспорті літерою «Д-1», сарай (літера «Е»), сарай (літера «Ж»), навіс (літера «З»), убиральню (літера «Л»), колодязь № 1 - право власності не зареєстровано.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до п. 3.1 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Відповідно до висновків, викладених у постанові ВСУ від 24.05.2017 у справі № 6-888цс16 суд зауважив, що, вирішуючи спори, що випливають з правовідносин, які виникли до набрання чинності ЦК України та тривають до цього часу, суди, вирішуючи питання про набуття права власності на майно, відповідно до положень статті 5 цього Кодексу повинні виходити з положень законодавства, яке діяло на час виникнення правовідносин, повинні встановити час та підстави виникнення права власності, з`ясувати чи відноситься майно до нерухомих речей та чи підлягає воно реєстрації відповідно до законодавства, яке діяло на той час та на момент виникнення спору.

Згідно статті 13 Закону України «Про власність» від 1991 року, який втратив чинність у зв`язку з прийняттям ЦК України 2004 року, об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.

Статтею 12 ЗУ «Про власність» праця громадян є основою створення i примноження їх власності. Громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Таким чином, аналіз наведених норм закону дає підстави стверджувати, що ОСОБА_5 за життя набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, а також той факт, що іншим способом, окрім звернення до суду, позивачка позбавлена можливості захистити свої порушені права та інтереси, з метою забезпечення належної реалізації права власності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 95, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1258, 1261, 1268 ЦК України-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрованою за адресою: 82662, Львівська область, Сколівський район, с. Нижня Рожанка, РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на житловий будинок, позначений у технічному паспорті літерою «Д-1» загальною площею 74,4 м.кв., житловою площею - 55,8 м.кв. з господарськими будівлями та спорудами: сараєм (літера «Е»), сараєм (літера «Ж»), навісом (літера «З»), убиральнею (літера «Л»), колодязем №1, що розташований по АДРЕСА_1 , після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.

Учасники справи:

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована за адресою: 82662, Львівська область, Сколівський район, с. Нижня Рожанка, РНОКПП НОМЕР_4 ,.

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Суддя