провадження №2/619/817/21
РІШЕННЯ

іменем України

16 червня 2021 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіБолибока Є.А.
за участю:секретаря судового засіданняШемякіної І.О.

Справа № 638/11449/20

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження позов про стягнення коштів.

Стислий виклад позиції сторін.

19 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_3 , в якому після уточнення просив стягнути відшкодування фактично понесених витрат за недобросовісного набувача частки спільного майна у розмірі 8105,11 грн. В обґрунтування позову зазначив що на підставі рішення зборів від 21 липня 2018 року та 100% опитування мешканців було прийнято рішення про обов`язкове проведення другої чергової Державної перевірки лічильника тепла з дольовою участю кожної квартири в розмірі 70,00 грн строком до 01.09.2020. Після проведення 21.07.2018 загальних зборів мешканців 2-го під`їзду та 100% опитування усіх відповідальних за теплопостачання кожної квартири 2-го під`їзду, було укладено договори між відповідальним за проведення державної перевірки лічильника тепла 2-го під`їзду у 2018 році ОСОБА_1 та відповідальним за теплопостачання кожної квартири 2-го під`їзду, але ОСОБА_4 відповідний договір не підписала. Відповідальним за проведення перевірки, узгоджувальні та монтажні роботи загальними зборами 21 липня 2018 року було обрано позивача ОСОБА_1 . Мешканців квартири АДРЕСА_1 , в тому числі і ОСОБА_2 , було належним чином проінформовано про витрати по перевірці лічильника, але коштів в розмірі 70,00 грн відповідач до цього часу не здала. У зв`язку з невиконанням зобов`язання, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь: 70,00 грн основної заборгованості; 6 151,52 грн частка коштів від ефективності лічильника тепла на 2-му під`їзді; 83,85 грн інфляційні витрати від основної заборгованості; 39,78 грн 3% річних від основної заборгованості; 1 178,80грн інфляційні витрати від частки збережених відповідачем грошей; 534,16 грн 3% річних від частки збережених відповідачем грошей; 25,00 грн банківський збір; 22,00 грн сплата за поштове повідомлення.

16 червня 2021 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій позов не визнала повністю, просила відмовити у задоволені позову.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

19 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути відшкодування фактично понесених витрат за недобросовісного набувача частки спільного майна у розмірі 5750,35 грн.

24 лютого 2021 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості передано на розгляд до Дергачівського районного суду Харківської області.

31 березня 2021 року з Дзержинського районного суду м. Харкова до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

01 квітня 2021 року постановлено ухвалу про прийняття до розгляду та відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, призначено перше судове засідання на 09 год 00 хв 11 травня 2021 року. Також запропоновано відповідачеві подати до суду відзив на позов в строк до 30 квітня 2021 року. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив у строк до 05 травня 2021 року. Запропоновано відповідачеві подати до суду в строк до 10 травня 2021 року заперечення, в яких викласти свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

11 травня 2021 року у зв`язку з неотриманням відповідачем копії позовної заяви та відсутністю даних про належне повідомлення розгляд справи було відкладено.

24 травня 2021 року у зв`язку з неотриманням відповідачем копії позовної заяви та відсутністю даних про належне повідомлення розгляд справи було відкладено.

У судове засідання 16 червня 2021 року відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позов не визнала повністю, просила відмовити у задоволені позову та вказала, що вимоги позивача виходять за рамки позовної давності і не мають під собою правових підстав, розгляд справи просила провести у її відсутність.

У судове засідання 16 червня 2021 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 з 04 червня 2013 року по 20 листопада 2019 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Мотиви суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» № 417-VIII від 14 травня 2015 року визначено, що наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку.

Аналогічний термін визначено у статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» № 2866-III від 29 листопада 2001 року.

Також, частиною десятою статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» № 2866-III від 29 листопада 2001 року встановлено, що майно, придбане об`єднанням за рахунок внесків та платежів співвласників, є їхньою спільною власністю.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів з тих підстав, що відповідач є співвласником багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 та лічильник тепла 2-го під`їзду будинку, який був придбаний за спільні кошти власників квартир цього під`їзду, перебуває у співвласності відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 749/106/17 (провадження № 6-1489цс17) та постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 643/11742/16-ц (провадження № 61-26879св18).

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Принцип змагальності прийнято розглядати як основоположний компонент концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та ефективної участі.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З метою безумовного дотримання цього конституційного принципу статті 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України також гарантують те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Міжнародні стандарти у сфері судочинства приділяють значну увагу питанням дотримання принципу змагальності судового процесу.

Так, у пункті 30 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи «Щодо якості судових рішень» міститься положення, згідно з яким дотримання принципів змагальності та рівності сторін є необхідними передумовами сприйняття судового рішення як належного сторонами, а також громадськістю.

Зв`язок принципів змагальності та рівності акцентовано також у деяких рішеннях Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Салов проти України» (заява №65518/01, п. 87) Суд зробив висновок, що принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу («Руїс-Матеос проти Іспанії» (Ruiz-Mateos v. Spain), заява №12952/87, п. 63).

У справі «Лазаренко та інші проти України» (№70329/12, п. 37) Суд нагадує, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, невід`ємними частинами права на суд необхідно розглядати, зокрема, такі вимоги, як змагальність процесу (Екбатані проти Швеції (Ekbatani v. Sweden), заява №10563/83, п. 24-33) та право на ефективну участь (T. проти Сполученого Королівства (T. v. the United Kingdom), заява №24724/94, п. 83-89).

Таким чином, принцип змагальності спільно з принципом рівності є одним з основних елементів поняття «право на справедливий суд», що гарантоване Конвенцією.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» (заява №4241/03, п. 50), в аспекті змагальності, наголошується на тому, що оцінка доказів є компетенцією національних судів і Суд не підмінятиме власною точкою зору оцінку фактів, яку їм було надано в межах національного провадження, гарантуючи право на справедливий судовий розгляд; стаття 6 Конвенції, в той же час, не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або способів їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами. Аналогічна позиція також міститься у рішенні в справі «Олюджіч проти Хорватії» (Olujic v Croatia), №22330/05, п. 77).

В інших рішеннях цього Суду сформовані такі підходи до розуміння принципу змагальності: згідно зі статтею 19 Конвенції обов`язок Суду полягає у забезпеченні дотримання зобов`язання, що здійснюються Договірними сторонами Конвенції, зокрема, його функція не стосується фактів чи законів, які враховані національним судом, якщо тільки вони не порушили прав та свобод, захищених Конвенцією; Суд не може погодитися принципово та абстрактно з тим, щоб незаконно отримані докази можуть бути допустимими («Schenk v. Switzerland, заява №10862/84, п.п 45-46; «Garcia Ruiz v. Spain», заява №30544/96, п. 28; Spang v. Switzerland, №45228/99, п. 32); Суд повторює, що він не уповноважений замінювати свою оцінку фактичних обставин, зроблену національними судовими органами, проте відповідно до прецедентної практики Суду вимога справедливості судового розгляду включає дослідження способу, у який було отримано та представлено докази; завдання Суду, серед іншого, установити, чи провадження в цілому, включно зі способом отримання і представлення доказів, було справедливим у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції («Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands), заява №14448/88, п. 31).

ОСОБА_1 не надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_5 , в розумінні Законів України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Суд не бере до уваги посилання ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова по справі № 638/17032/17 (провадження № 2/638/878/18), оскільки ним не встановлено, що ОСОБА_2 єспіввласником багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_4 .

Також суд враховує, що у листі КП «Харківські теплові мережі» № К-153/07 від 05.07.2016 не вказано, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_5 .

Суд відхиляє докази як докази, надані позивачем копії рахунків за послуги з теплопостачання за березень та квітень 2021 року по квартирі АДРЕСА_5 , оскільки сам факт зазначення ОСОБА_2 у цих рахунках не є належним доказом на підтвердження того, що остання є власником вказаної квартири.

Отже, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 не доведено, що ОСОБА_2 є співвласником багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_4 , та відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з п. 15.5 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 351, 352, 354, пунктом 15.5 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 22 червня 2021 року.

Суддя Є. А. Болибок