Справа № 456/1976/21
Провадження № 2/456/889/2021
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

30 червня 2021 року місто Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Микитина В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Стасів О.Я.,

сторони та інші учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач Стрийський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Самбірська квартирно-експлуатаційна частина району Міністерства оборони України;

вимоги позивача про визнання відмови щодо зарахування на облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують покращення житлових умов, неправомірною, визнання права перебування на зазначеному обліку та зобов`язання зарахувати до його терміну період перебування на такому за попередніми місцями проходження військової служби;

розглянувши дану цивільну справу у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що знаходиться по вул. Т. Шевченка, буд. 89, за правилами загального позовного провадження, за участі представника позивача адвоката Безушка О.І., представника відповідача Чернова О.І. та представниці третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позицій сторін та інших учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 26.04.2021 року звернувся у Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою (надійшла на адресу суду поштовим зв`язком 26.04.2021 року за вх. № 8019), в якій просить ухвалити рішення про визнання неправомірною відмови житлової комісії відповідача Стрийського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України щодо зарахування його на облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, з врахуванням попереднього часу перебування на такому обліку за попередніми місцями проходження військової служби. Також просить визнати за ним право перебування на обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, при Стрийському об`єднаному міському територіальному центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, з врахуванням попереднього часу перебування на такому обліку за попередніми місцями проходження військової служби. Ще просить зобов`язати відповідача Стрийський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України зарахувати його на облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов при Стрийському об`єднаному міському територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, у загальну та першочергову черги, із збереженням часу перебування на такому обліку за попередніми місцями проходження військової служби, а саме з 08.02.1993 року та з 19.07.2019 року відповідно.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 за контрактом проходив військову службу у Військовій частина НОМЕР_1 на посаді начальника центру зберігання озброєння та техніки, а, окрім того, з 2019 року має статус ветерана військової служби. Позивач був звільнений з військової служби у запас наказом начальника Головного Управління персоналу заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 28.09.2019 року за № 308 (по особовому складу) відповідно до підпункту «к» пункту 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», після чого, наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.10.2020 року за № 221, був виключений з списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Строк календарної служби позивача в Збройних Силах України на момент звільнення з військової служби становив 32 роки 02 місяці 15 днів. Рішення про припинення контракту було прийнято позивачем у зв`язку з набуттям права на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Під час проходження військової служби позивач, як військовослужбовець, який не забезпечений власним житлом згідно встановлених чинним законодавством України норм, у відповідності до положень ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» перебував у Військовій частині НОМЕР_1 на обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, з 15.02.2005 року, а також був включений у список осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень, з 19.07.2019 року. До цього, позивач перебував на обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, з 08.02.1993 року за попереднім місцем проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 . Рішенням житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 16.10.2019 року він був знятий з обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, а також обліку осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень, у зв`язку із звільненням з військової служби у запас та направленням його на військовий облік у Стрийський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки з 16.10.2019 року складом сім`ї одна особа. Проте, житловою комісією Стрийського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки 28.01.2021 року листом-відмовою за вих. № 210 позивачу було відмовлено у зарахуванні на облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, а також до списку осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень, у зв`язку із його звільненням в запас не на відповідній підставі для можливості збереження на таких обліках, а також з пропуском шести місяців для подання відповідного рапорта про це з дати прибуття у м. Стрий Львівської області. Однак, позивач наполягає, що зазначеним вище законом держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями, і зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української PCP, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а також вважає, що відповідач незаконно застосував, як підставу не зарахування позивача на чергу для отримання житла абзац 5 пункту 9 розділу VI «Облік осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання» Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка була затверджена наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року за № 380, оскільки пропустив шість місяців з дати прибуття у м. Стрий Львівської області на подачу відповідного рапорта з причини, що не залежали від нього, так як йому тривалий час не були видані відповідні матеріали в силу їх відновлення через часткову втрату. Враховуючи ту обставину, що позивач житла або ж грошової компенсації взамін житла від Міністерства оборони України не отримував, а його звільнення не є підставою для відмови у зарахуванні на вказаний облік, як і для невключення у список осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень, із зарахуванням строку перебування на таких обліках за попередніми місцями проходження військової служби, то він наполягає на його зарахуванні відповідачем на такі обліки, так як переконаний, що відмова у цьому лише з підстави пропуску шестимісячного строку для відповідного звернення до відповідача, є вкрай несправедливою. Виходячи із положень ст. ст. 8, 22, 47 Конституції України, ст. ст. 37-38, 40 ЖК Української РСР (із змінами та доповненнями), ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», просить свій позов задовольнити.

Відповідач у запропоновані судом строк та порядку, а саме 27.05.2021 року за вх. № 10317 подав відзив на позовну заяву, у котрому проти зазначеного позову заперечує у повному обсязі. Заперечення відповідача проти позову обґрунтовані тим, що пункт 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» чітко визначає коло колишніх військовослужбовців, які мають право залишатися на квартирному обліку після звільнення з військової служби, і такий перелік є вичерпним й, на переконання відповідача, не підлягає розширеному тлумаченню. Відповідно, така підстава, на котру посилається позивач, у цьому переліку відсутня. Крім того, позивач, у порушення абзацу 5 пункту 9 розділу VI «Облік осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання» Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка була затверджена наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року за № 380, звернувся до відповідача із відповідним рапортом про зарахування на облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, на загальну та першочергову черги, після його звільнення у запас та переїзду у м. Стрий Львівської області, з порушенням встановленого шестимісячного строку для вчинення відповідної дії, у зв`язку з чим житлова комісія відповідача повважала усі перелічені обставини достатніми для відмови у зарахуванні позивача на облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, з врахуванням попереднього часу перебування його на такому обліку за попередніми місцями проходження військової служби. З огляду на вказане, відповідач просить відмовити у позові у повному обсязі.

Позивач у запропоновані судом строк та порядку, а саме 28.05.2021 року за вх. № 10361, подав відповідь на відзив відповідача на його позовну заяву, у котрій наполягає на задоволенні своїх позовних вимог, а викладену у відзиві на позовну заву позицію відповідача щодо посилання на пункт 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», котрий чітко визначає коло колишніх військовослужбовців, які мають право залишатися на квартирному обліку після звільнення з військової служби, і такий перелік є вичерпним й, на переконання відповідача, не підлягає розширеному тлумаченню, у зв`язку з чим така підстава, на котру посилається позивач, у цьому переліку відсутня, спростовує правовими висновками у подібних правовідносинах Верховного Суду, викладених ним у наведеному переліку постанов, котрі вважає обов`язковими для застосування під час ухвалення судом рішення у даній справі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, у запропоновані судом строк та порядку письмових пояснень на позовну заяву чи на відзив на таку позовну заяву, не подала.

Заяви та клопотання учасників справи.

12.05.2021 року за вх. № 9069 позивачем було подано заяву про усунення ним недоліків своєї позовної заяви у запропонований суддею спосіб, про що було приєднано відповідний письмовий доказ.

Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи, окрім як клопотань позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, про проведення підготовчого засідання у цій справі без їх участі, і котрі б залишалися невіришеними, до суду не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 27.04.2021 року вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві термін для усунення її недоліків у спосіб доплати судового збору за пред`явлені дві вимоги немайнового характеру.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 12.05.2021 року вищевказану позовну заяву, після усунення її недоліків, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області за адресою: м. Стрий, вул. Т. Шевченка, буд. 89, 01.06.2021 року, 10.00 год..

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 01.06.2021 року підготовче провадження у цій справі закрито із призначенням її до розгляду по суті. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області за адресою: м. Стрий, вул. Т. Шевченка, буд. 89, 30.06.2021 року, 12.00 год..

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Усі заяви та клопотання були вирішені судом у встановленому порядку.

Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження. У судове засідання щодо розгляду даної справи по суті з`явилися уповноважений представник позивача адвокат Безушко О.І., уповноважений представник відповідача заступник військового комісара-начальник мобілізаційного відділення Чернов О.І. (діє на підставі доручення відповідача від 26.05.2021 року за вих. № 1476, належно засвідчена копія котрого приєднана до матеріалів справи), а також уповноважена представниця третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача юрисконсульт-працівник Збройних Сил України Левицька О.В. (діє на підставі довіреності зазначеної третьої особи від 04.01.2021 року за вих. № 2, належно засвідчена копія котрої приєднана до матеріалів справи).

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за можливе зазначити таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.

Виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав ОСОБА_1 за пред`явленими позовними вимогами житлового характеру, та причетність до порушення таких його прав відповідача, встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів.

Судом встановлено, що на підставі наказу начальника Головного Управління персоналу заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 28.09.2019 року за № 308 (по особовому складу) позивача як підполковника, начальника центру зберігання озброєння та техніки Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, звільнено з військової служби у запас за підпунктом «к», як військовослужбовця, який проходить військову службу за контрактом, дію якого було продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та який вислужив не менш 18 місяців з дати продовження дії контракту, якого він не висловив бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду. Відповідно до Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.10.2020 року за № 221 (витяг мітиться у справі, а. с. 10), позивача, з-поміж іншого, виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 16.10.2019 року. При цьому, вислуга років позивача у Збройних Силах України становить 32 роки 02 місяці 15 днів. Крім того, позивача зараховано до оперативного резерву другої черги на посаду начальника центру зберігання озброєння та техніки Військової частини НОМЕР_1 і направлено для постановки на військовий облік до Стрийського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, де буде проживати позивач за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки, виданої 18.10.2019 року Квартирно-експлуатаційним відділом міста Житомира Міністерства оборони України (копія мітиться у справі а. с. 13), позивач під час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 перебував на обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, з 15.02.2005 року, а також знаходився у списку осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень, з 19.07.2019 року, склад сім`ї одна особа.

З витягу з протоколу за № 12 засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 16.10.2019 року (копія мітиться у справі, а. с. 9), вбачається, що зазначеною комісією ухвалено рішення про зняття позивача з 16.10.2019 року з обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, на котрому він там перебував з 15.02.2005 року, а також із списку осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень, у котрому він знаходився з 19.07.2019 року, у зв`язку із звільненням його з військової служби у запас та направленням його на військовий облік до Стрийського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, склад сім`ї одна особа.

Згідно довідки, виданої 12.01.2021 року Стрийською квартирно-експлуатаційною частиною району Міністерства оборони України (копія мітиться у справі а. с. 11), позивач до часу зарахування його на облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, при Військовій частині НОМЕР_1 , перебував на зазначеному обліку за попереднім місцем проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 , з 08.02.1993 року, склад сім`ї три особи.

Позивачем, незважаючи на прибуття на постійне місце проживання у м. Стрий Львівської області для постановки на військовий облік до Стрийського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, пропущено з моменту такого прибуття строк у шість місяців на подання рапорта про зарахування на облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, із збереженням попереднього часу перебування на обліку, в силу втрати за попереднім місцем проходження військової служби частини документів не з його вини та, відповідно, тривалих відновлення й невидачі таких йому після звільнення.

Житловою комісією Стрийського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України (за місцем направлення для постановки на військовий облік після звільнення у запас) 28.01.2021 року листом-відмовою за вих. № 210, за підписом голови житлової комісії ОСОБА_3 та військового комісара ОСОБА_4 (копія мітиться у справі, а. с. 8) позивачу було відмовлено у зарахуванні на облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, а також до списку осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень, з врахуванням попереднього часу перебування на такому обліку за попередніми місцями проходження військової служби, у зв`язку із його звільненням в запас не на відповідній підставі для можливості збереження на таких обліках, а також з пропуском шести місяців для подання відповідного рапорта про це з дати прибуття у м. Стрий Львівської області.

Норми та джерела права, а також роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування.
Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

У своїх рішеннях по справах «Полторацький проти України» (заява № 38812/97), «Михайлюк та Петров проти України» (заява № 11932/02) Європейський Суд з прав людини вкотре нагадує, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права. Принцип верховенства права вимагає дотримання вимог «якості» закону, яким передбачається втручання у права особи основоположні свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частинами 1, 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР та іншими нормативно-правовими актами. Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року за № 1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», було затверджено відповідний Порядок, котрий визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення та членів їх сімей. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей, надається житло для постійного проживання. Згідно пункту 30 згаданого вище Порядку військовослужбовці знімаються з обліку, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством .
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Згідно пункту «а» ст. 12 цього Закону, пенсія за вислугою років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, якщо вони звільнені із служби з 01.10.2018 року по 30.09.2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.

Крім того, статтею 3 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист», держава гарантує кожному ветерану військової служби, серед іншого, реалізації цільових програм поліпшення житлових умов. Пункт 7 ч. 1 ст. 6 вказаного Закону гарантує ветеранам військової служби ще й першочергове забезпечення житлом осіб, які потребують покращення житлових умов.

Відповідно до пункту 1, а також абзаців 4 та 5 пункту 9 розділу VI «Облік осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання» Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка була затверджена наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року за № 380, житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку. Військовослужбовці, які перебували на обліку за попереднім місцем проходження військової служби, на загальних підставах в органах місцевого самоврядування та до набрання чинності цією Інструкцією зараховуються на облік із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також заносяться у списки осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла за наявності підстав. Військовослужбовцям (крім військовослужбовців, які проходили службу у військових частинах, пункти постійної дислокації яких розташовані на територіях районів проведення антитерористичної операції, а також у військових частинах, які були сформовані під час особливого періоду без визначення пункту постійної дислокації), які перебували на обліку за попереднім місцем проходження військової служби в іншому гарнізоні (в іншій місцевості), але протягом шести місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби не зареєстрували місце проживання і не подали рапорт про зарахування на облік, попередній час перебування на обліку не зберігається.

Висновок суду за результатами розгляду справи.

Системний аналіз усіх наведених вище норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей, мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку. Відтак, для того, щоб позивач міг реалізувати своє гарантоване право на отримання від Міністерства оборони України постійного житла чи грошової компенсації взамін такого житла на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», він має перебувати на відповідному квартирному обліку.

Судом достовірно встановлено, що позивачем було припинено контракт та звільнено у запас із військової служби у зв`язку із набуттям права на пенсію. Крім того, позивач є ветераном військової служби, а тому суд переконаний, що позивач, будучи знятим з обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, у зв`язку із звільненням з місця проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 у запас та направленням його для постановки на військовий облік до Стрийського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, де проживає позивач за адресою: АДРЕСА_1 , підлягав зарахуванню на облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, як і включенню у списки осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень, - за місцем прибуття та постановки на військовий облік до Стрийського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, де зберігає право перебувати на цьому обліку, до одержання постійного житла, або ж грошової компенсації взамін такого житла. Суд також переконаний, що пропуск позивачем встановленого шестимісячного строку після прибуття ним до м. Стрия Львівської області, враховуючи реєстрацію ним же місця такого свого проживання, на подання рапорта про зарахування на відповідний квартирний облік, не може слугувати підставою для відмови у зарахуванні попереднього часу перебування на цьому обліку та його збереженні за позивачем, і аж ніяк не є підставою для відмови у зарахуванні на такий квартирний облік.

Суд констатує, що житлова комісія відповідача, відмовляючи позивачу у зарахуванні на облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, як і включенню його у списки осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень, із збереженням часу перебування на такому за місцями проходження військової служби до часу звільнення у запас, протрактувала наведену в абзаці 5 пункту 9 розділу VI «Облік осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання» Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка була затверджена наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року за № 380, норму на власний розсуд, розуміючи зокрема неможливість збереження у випадку пропуску зазначеного строку попереднього часу перебування на обліку як неможливість зарахування на такий облік у цілому, що не є тотожними поняттями. Тобто пропуск без поважних причини згаданого строку може мати наслідком відмову у збереженні попереднього часу перебування на обліку, але не має наслідком відмову у зарахуванні на облік у цілому. Крім того, житлова комісія повинна була взяти до уваги наведені позивачем причини такого несвоєчасного подання рапорта про зарахування на квартирний облік, котрі слід вважати поважними, оскільки житловою комісією відповідача протилежного не було встановлено, як і не надано відповідних доказів на спростування цьому суду.

З огляду на вказане, відмова житлової комісії відповідача позивачу в його зарахуванні на облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, із збереженням часу перебування на такому обліку за попередніми місцями проходження військової служби, тобто з 08.02.1993 року у загальну чергу та з 19.07.2019 року у першочергову чергу, є неправомірною, а сам позивач повинен бути зарахований на такий облік із збереженням усього попереднього часу перебування на такому, починаючи ще з дати постановки на цей облік за місцем проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 Міністерства оборони України, що буде у повній мірі справедливим по відношенню до останнього при усіх встановлених судом обставинах цієї справи.

Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат у справі.
Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із трьома вимогами немайнового характеру у загальному розмірі 2 724 грн., що підтверджується квитанціями № МР-АВ140599КМР-18986352 від 21.04.2021 року (оригінал наявний у справі, а. с. 1) та № МР-АВ140599КМР-19164009 від 07.05.2021 року (оригінал наявний у справі, а. с. 21), - слід здійснити у порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, зокрема покласти на відповідача.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати позивачем судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали цієї справи не містять.

Керуючись ст. ст. 4-5, 10, 12-13, 77-81, 89-90, 95, 141, 209-211, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Стрийського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору, на стороні відповідача Самбірської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України, про визнання відмови щодо зарахування на облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, неправомірною, визнання права перебування на зазначеному обліку та зобов`язання зарахувати до його терміну період перебування на такому за попередніми місцями проходження військової служби, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати неправомірною відмову житлової комісії Стрийського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України у зарахуванні ОСОБА_1 на облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, із збереженням часу перебування на такому обліку за попередніми місцями проходження військової служби, при Стрийському об`єднаному міському територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України.
Визнати за ОСОБА_1 право перебування на обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, із збереженням часу перебування на такому обліку за попередніми місцями проходження військової служби, при Стрийському об`єднаному міському територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України.

Зобов`язати Стрийський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України зарахувати ОСОБА_1 на облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов при Стрийському об`єднаному міському територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, у загальну та першочергову черги, із збереженням часу перебування на такому обліку за попередніми місцями проходження військової служби, а саме з 08.02.1993 року та з 19.07.2019 року відповідно.
Стягнути з Стрийського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 2 724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) грн. судових витрат у справі.

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Однак, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається учасниками справи через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Повне найменування сторін та інших учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 ; громадянин України; зареєстроване та фактичне місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Відповідач: Стрийський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України; місцезнаходження юридичної особи: 82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Нижанківського, буд. 6; код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 09849702.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмета спору, на стороні відповідача: Самбірська квартирно-експлуатаційна частина району Міністерства оборони України; місцезнаходження юридичної особи: 81400, Львівська область, м. Самбір, вул. Завокзальна, буд. 13; код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 26622609.

Дата складення повного судового рішення: 02 липня 2021 року.

Суддя В.Я. Микитин