Справа № 276/1491/14-ц
Провадження по справі 6/276/6/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого Збаражського А.М.

при секретарі судового засідання Ігнатенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заявуТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 276/1491/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Представник заявника звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просить: змінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі № 276/1491/14-ц; провести розгляд заяви за відсутності представника. Заяву мотивує тим, що рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області у справі № 276/1491/14-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитом № 006-29123-080713 від 08.07.2013 року. 05.10.2015 року в публікації газети «Голос України» № 187 (6191) від 08.10.2015 опубліковано про ліквідацію ПАТ «Дельта Банк». Згідно АСВП № 49722797, Хорошівським РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області 25.12.2015 відкрито виконавче провадження стосовно боржника ОСОБА_2 , стягувач ПАТ «Дельта Банк».

20.02.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір № 248/К на підставі протоколу про проведення електронних торгів №UA-EA-2017-12-28-000096-b від 23.01.2018 року, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 006-29123-080713 від 08.07.2013 року.

Ураховуючи наведене, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», просить суд замінити сторону у виконавчому провадженні.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 02 червня 2021 року, заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження призначено до розгляду в судовому засіданні.

В судове засідання сторони не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, відповідно до статті 128 ЦПК України. Представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» в поданій заяві просить розглядати справу за їх відсутності.

У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.

Суд вважає можливим розглянути заяву у відсутності вказаних сторін, оскільки неявка сторін та інших осіб, відповідно до частини 3 статті 442 ЦПК України, не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши докази у справі, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

У статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм права, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, постанові Верховного Суду від 17 листопада 2020 року у справі № 2-2394/10 (провадження № 61-12239св19) та постанові Верховного Суду від 06 квітня 2021 року у справі № 754/14775/13-ц (провадження № 61-16672св20).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що заочним рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 18.12.2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 006-29123-080713 від 08.07.2013 року у сумі 73068,02 грн. та судовий збір у розмірі 730,02 грн. (а.сп.25)

Згідно з копії договору № 248/К від 20 лютого 2018 року про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором від 08.07.2013 року № 006-29123-080713, позичальником за яким є ОСОБА_1 , та витягом до договору № 248/к, який передано ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», та який містить інформацію про передачу прав вимоги ОСОБА_1 , що виникли на підставі договору від 08.07.2013 року № 006-29123-080713.

ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло всіх прав кредитора ПАТ «Дельта Банк», у тому числі й на отримання виконання зобов`язань за кредитним договором, де боржником є ОСОБА_1 , а тому звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

У статті 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на наведене, суд вважає за потрібне замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні стосовно виконання рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 18.12.2014 року у справі № 276/1491/14-ц.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення заяви, оскільки наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

На підставі викладеного, керуючись статтями 260, 442 ЦПК України, статтями 11, 512, 514 ЦК України суд -

п о с т а н о в и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», у справі № 276/1491/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Збаражський