Справа № 190/883/21
Провадження №2-з/190/21/21
УХВАЛА

07 липня 2021 року м. П`ятихатки

Суддя П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області Фирса Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася до суду позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

Разом з позовом ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову та доказів, відповідно до якої просила суд в порядку забезпечення доказів витребувати з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області інформацію стосовно РНОКПП ОСОБА_2 , з Головного сервісного центру МВС в Дніпропетровській області не вказану інформацію, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно повну інформацію стосовно рухомого та нерухомо майна яке знаходиться у власності ОСОБА_2 , а також забезпечити позов шляхом накладання арешту на все майно ОСОБА_2 .

Вивчивши вказану заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову та доказів підлягає поверненню заявнику, оскільки вона подана без додержання вимог, встановлених законом, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Однак, заявником вищезазначені вимоги не дотримано, зокрема: у заяві відсутня ціна позову, при цьому слід враховувати вимоги ч. 3 ст. 150 ЦПК України, згідно з якими заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами; відсутнє належне обґрунтування необхідності забезпечення позову, яким чином невжиття такого заходу може істотно ускладнити чи унеможливити рішення суду, зважаючи на підстави звернення до суду з даним позовом; в заяві про забезпечення позову прохання про накладення арешту на майно сформульовано загальною фразою та належним чином не конкретизовано; відсутня інформація про майно, на яке необхідно накласти арешт; заявником взагалі не зазначено пропозицій щодо зустрічного забезпечення або наведення доводів на підтвердження відсутності їх застосування.

Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, в праві подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статус у позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місце знаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я тапо батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місцепроживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; перелік документів, що додаються до заяви.

Заявник не звернулася до суду з окремою заявою про забезпечення доказів, а сформулювала таку вимогу у своїй заяві про забезпечення позову. Таким чином заява заявника не відповідає вимогам ЦПК України щодо заяви про забезпечення доказів.

Згідно з ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин суд приходить до висновку що вказана заява про забезпечення позову та забезпечення доказів підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. ст. 117, 151, 153, 260 ЦПК України, суддя,

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя повернути заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя Ю.В. Фирса