Провадження № 2-с/752/106/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року Голосіївського районного суду міста Києва Машкевич К.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу та поворот виконання судового наказу Голосіївського районного суду м. Києва від 05 травня 2021 року по справі № 752/10598/21 за заявою Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

15 грудня 2021 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просила:

-поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу Голосіївського районного суду м. Києва ві 05 травня 2021 року у справі №752/10598/21;

- скасувати судовий наказ, виданий 05 травня 2021 року Голосіївським районним судом м. Києва по справі № 752/10598/21, за яким стягнуто з неї заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 11482 грн. 68 коп., збитки від інфляції в сумі 539 грн. 85 коп., три відсотки річних в сумі 380 грн. 77 коп., а всього суму в розмірі 12403 грн. 30 коп. та суму судового збору у розмірі 2270 грн. та 1500 грн., витрат на правову допомогу;

-здійснити поворот виконання судового наказу від 05 травня 2021 року та стягнути з Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» на її користь стягнуті з неї ні підставі судового наказу Голосіївського районного суду міста києва від 05 травня 2021 року у справі №752/10598/21 грошові коти у розмірі 15991, 11 грн.

У своїй заяві зазначає, що з судовим наказом від 05 травня 2021 року не погоджується, оскільки він є передчасним та спірним.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 грудня 2021 року заяву було передано для розгляду судді Машкевич К.В.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви про скасування судового наказу, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05 травня 2021 року Голосіївським районним судом м. Києва видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 11482,68 грн.; збитки від інфляції в розмірі 539,85 грн., три % річних в розмірі 380,77 грн.; виплати на правову допомогу в розмірі 1 500, 00 грн.; витрати по сплаті судового збору в розмірі 227 грн.

Боржник ОСОБА_1 в заяві про скасування судового наказу просить поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як зазначає заявник, копію судового наказу вона не отримувала, зі змістом судового наказу ознайомилась 06 грудня 2021 року в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва під час ознайомлення з матеріалами справи №752/10598/21.

Отже, заявник звернувся до суду із вказаною заявою про скасування судового наказу в строк, визначений положеннями ЦПК України.

Згідно ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Оскільки боржник заперечує проти вимог стягувача та вважає їх необґрунтованими у повному обсязі, у відповідності до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, виданий судом наказ підлягає скасуванню.

Разом з тим ОСОБА_1 просить здійснити поворот виконання судового наказу та стягнути кошти у розмірі 15991, 11 грн., які були списані з її банківського рахунку за примусове виконання судового наказу, а також винагороду приватного виконавця та витрати на проведення виконавчий дій.

Відповідно до ч.2 ст.444 ЦПК України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 5, 6 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, утримано .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Виконавчий збір, стягнутий з боржника в порядку, встановленому ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» відноситься до коштів виконавчого провадження (п. 1 ч. 1 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження»).

Питання про стягнення з боржника виконавчого збору вирішується відповідною постановою державного виконавця (ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження»), а не рішенням суду.

Таким чином, стягнутий в процесі виконання рішення суду виконавчий збір не є тими грошовими коштами, які були стягнуті з боржника за рішенням суду, скасованим за наслідками перегляду касаційною інстанцією, а є коштами виконавчого провадження, які не підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду.

Подібний за змістом правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 296/7644/17, який відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Крім того, згідно п. 3 ч. 1 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» до коштів виконавчого провадження належать стягнуті з боржника кошти на витрати виконавчого провадження.

За змістом ч. 2 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Відповідно до п. 2 розділу VІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (з наступними змінами), витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження. Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору; стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу). До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження. Якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.

За вказаних обставин та при наявності доказів виконання судового наказу боржником ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про поворот виконання судового наказу.

Оскільки, поворот виконання рішення суду, як спосіб захисту майнових прав боржника , передбачає повернення йому стягувачем лише тих грошових коштів, які були ним безпосередньо одержані за скасованим в подальшому судовим наказом.

Аналізуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 про поворот виконання судового наказу щодо стягнення безпідставно отриманих стягувачем за судовим наказом грошових коштів є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 258, 259, 260, 263, 353 Цивільного процесуального кодексу України,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу та поворот виконання судового наказу Голосіївського районного суду м. Києва від 05 травня 2021 по справі № 752/10598/21 за заявою Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Судовий наказ, виданий Голосіївським районним судом м. Києва 05 травня 2021 року по справі № 752/10598/21 (провадження № 2-н/752/365/21) на підставі заяви Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 - скасувати.

Стягнути з Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» (02081, м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 25-Б, код. ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в порядку повороту виконання судового наказу Голосіївського районного суду міста Києва від 05 травня 2021 року у справі №752/10598/21 ( 2-н/752/365/21 грошові кошти в сумі 14130,30 грн.

В решті вимог заявника - відмовити.

Роз`яснити Комунальному підприємству з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», що заявлені ними вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: К.В. Машкевич