Справа № 364/858/16-ц
Провадження № 4-с/364/2/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2021 року, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Моргун Г. Л.,

за участі секретаря судових засідань Сіваченко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт Володарка, цивільну справу

за скаргою

ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку: № тел. НОМЕР_2 )

на дії головного державного виконавця Володарського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кулінської Світлани Анатоліївни ( , адреса: вул. Миру,2, смт Володарка, Київської області, засоби зв`язку: № тел. НОМЕР_3 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ),-

ВСТАНОВИВ:

Скаржник 08.06.2021 року звернулася до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Володарського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кулінської Світлани Анатоліївни. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона звернулась до Володарського районного відділу ДВС з заявою про примусове виконання рішення Володарського районного суду Київської області від 18.09.2020 року в частині стягнення на її користь солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судового збору в сумі 1997,73 гривні та судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10589,00 гривень. 29.05.2021 року вона отримала повідомлення про повернення виконавчих документів стягувану без прийняття до виконання у зв`язку з невідповідністю виконачого документа вимогам визначеним п.6 ч. 4 ст. 4 Закону України « Про виконавче провадження». Скаржник не погоджуюється з діями головного державного виконавця та посилаючись на ст.ст. 1,4,18,74 Закону України « Про виконавче провадження», ст.ст. 447, 448, 449, 450 ЦПК України, Конституцію України просить суд :

1.Визнати дії головного державного виконавця Володарського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кулінської Світлани Анатоліївни протиправними, щодо винесення повідомлень про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання від 19.05.2021 року.

2.Скасувати повідомлення про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання від 19.05.2021 року:

-про стягнення солідарно на її користь з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судового збору в сумі 1997,73 гривні;

-про стягнення солідарно на її користь з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10589,00 гривень.

3.Зобов`язати головного державного виконавця Володарського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кулінську Світлану Анатоліївну прийняти до виконання виконавчі листи Володарського районного суду Київської області по справі № 364/858/16-ц від 18.09.2020 року:

-про стягнення солідарно на її користь з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судового збору в сумі 1997,73 гривні;

-про стягнення солідарно на її користь з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10589,00 гривень.

Скаржник ОСОБА_1 на розгляд скарги не з`явилась. про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. На адресу суду надіслала заяву, якою просить суд розгляд скарги проводити за її відсутності. Вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Володарський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав заяву, якою просить суд проводити розгляд справи без участі представника відділу та одночасно надав суду відзив на скаргу, яким просить суд у задоволенні скарги відмовити.

Ознайомившись з відзивом суд встановив, що всупереч ч.4 ст.178 ЦПК України відділом ДВС не було надіслано копію відзиву та доданих до нього документів скаржнику, відсутні документи, які б вказували( стверджували) надіслання (надання) відділом ДВС відзиву і доданих до нього доказів скаржнику.

Неявка скаржника та державного виконавця які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, про що зазначено в ч.2 ст. 450 ЦПК України.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись з матеріалами скарги, копіями витребуваних судом виконавчих проваджень ( АСВП:65484623 та АСВП:65484295) суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.05.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Володарського районного відділу ДВС з заявами про примусове виконання рішення Володарського районного суду Київської області від 18.09.2020 року у справі № 364/858/16-ц. Одночасно нею було подано до відділу ДВС два виконавчих листа:

- про стягнення на користь ОСОБА_1 , сплаченого нею при зверненні до суду судового збору у розмірі 1997,73 грн;

- про стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10589,00 грн.

Однак, 29.05.2021 року скаржник ОСОБА_1 отримала два повідомлення головного державного виконавця Володарського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кулінської Світлани Анатоліївни про повернення їй виконавчого документа без прийняття до виконання, зокрема:

- виконавчого листа про стягнення солідарно на її користь з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судового збору в сумі 1997,73 гривні ( АСВП 65484623) ;

-виконавчого листа про стягнення солідарно на її користь з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10589,00 гривень ( АСВП 65484295).

Головний державний виконавець свої дії мотивує тим, що виконавчі документи поданні ОСОБА_1 до примусового виконання до Володарського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не відповідають вимогам визначеним п.6 ч. 4 ст. 4 Закону України « Про виконавче провадження».

Суд не погоджується з позицією головного державного виконавця та вказує на наступне.

Так, відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до вимог частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

У пункті 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18) зроблено висновок, що «згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання».

Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 219/7439/14-ц (провадження № 61-31681св18) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 травня 2019 року у справі № 813/2125/16 (адміністративне провадження № К/9901/21841/18).

Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 487/3774/16-ц (провадження № 61-42083св18) зробив аналогічний висновок з посиланням на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14.

У постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14 визначено, що «вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Отже, висновок суду касаційної інстанції про те, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, слід вважати передчасним».

Така ж правова позиції викладена і у постанові Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14 та від 24 грудня 2020 року у справі № 639/2561/18-ц провадження № 61-578св19.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, , № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

Отже, задовольняючи скаргу ОСОБА_1 , суд виходить із вище викладеного та прийшов до висновку, що відсутність у виконавчих документах відомостей про особи боржників не є безумовною підставою для повернення виконавчих документів. Отже дії головного державного виконавця щодо винесення повідомлень про повернення виконавчих документів від 18.09.2020 року №364/858/16-ц виданих 26.02.2021 року Володарським районним судом Київської області стягувачу - ОСОБА_1 без прийняття до виконання на підставі пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із відсутністю у виконавчих документах відомостей про особу боржника порушує права стягувача та є такими, що не відповідає вимогам закону.

Разом з тим, відповідно до вимог статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Невід`ємною частиною справедливого судового розгляду та ефективного захисту прав особи є забезпечення державою примусового виконання судового рішення в розумний строк.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Оскільки у ході розгляду справи встановлено, що державний виконавець протиправно повернула виконавчі документи від 18.09.2020 року №364/858/16-ц виданих 26.02.2021 року Володарським районним судом Київської області стягувачу без прийняття до виконання, суд вважає, що відновлення порушеного права стягувача можливе не інакше, як шляхом зобов`язання головного державного виконавця відкрити виконавчі провадження на підставі виконавчих листів від 18.09.2020 року №364/858/16-ц виданих 26.02.2021 року Володарським районним судом Київської області.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447, 448, 451, 453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Володарського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кулінської Світлани Анатоліївни - задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Володарського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кулінської Світлани Анатоліївни щодо повернення виконавчих документів без прийняття до виконання, зокрема:

- виконавчого листа від 18.09.2020 року №364/858/16-ц виданих 26.02.2021 року Володарським районним судом Київської області про стягнення солідарно на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судового збору в сумі 1997,73 гривні;

-виконавчого листа від 18.09.2020 року №364/858/16-ц виданих 26.02.2021 року Володарським районним судом Київської області про стягнення на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10589,00 гривень.

Скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, щодо :

- виконавчого листа від 18.09.2020 року №364/858/16-ц виданих 26.02.2021 року Володарським районним судом Київської області про стягнення солідарно на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судового збору в сумі 1997,73 гривні ( АСВП 65484295);

-виконавчого листа від 18.09.2020 року №364/858/16-ц виданих 26.02.2021 року Володарським районним судом Київської області про стягнення на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10589,00 гривень ( АСВП65484623).

Зобов`язати головного державного виконавця Володарського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кулінську Світлану Анатоліївну прийняти до примусового виконання, відкрити виконавче провадженні і здійснити всі необхідні виконавчі дії щодо:

-виконавчого листа від 18.09.2020 року №364/858/16-ц виданих 26.02.2021 року Володарським районним судом Київської області про стягнення солідарно на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судового збору в сумі 1997,73 гривні;

-виконавчого листа від 18.09.2020 року №364/858/16-ц виданих 26.02.2021 року Володарським районним судом Київської області про стягнення на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10589,00 гривень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги апеляційним судом.

Суддя Г. Л. Моргун