Справа № 712/5447/20
Провадження № 2/712/375/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Токової С.Є.

при секретарі Могила І.С.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2020 року позивач звернувся до суду з позовм до відповідачів та просив суд стягнути з АТ " СК " АРКС" вартість матеріальних збитків в розмірі 6650 грн, витрати на оплату автотоварознавчого дослідження 2500 грн, , пеню, сумі інфляційного збільшення боргу та три проценти річних від простроченої суми 1599 грн. 44 коп. Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та АТ СК " АРКС" судові витрати 2500 грн. та 400 грн. за оформлення довіреності, витрати на поштові перевезення 501 грн. 84 коп. Стягнути з ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн., та стягнути солідарно з ОСОБА_5 та АТ СК" АРКС" судовий збір в сумі 1681 грн. 60 коп.

Позов обгрунтовує тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10 травня 2020 року за участю транспортних засобів MITSUBISHI OUTLANDER , д.н.з НОМЕР_1 під його керуванням та TOYOTA LAND CRUISER, д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 належний йому автомобіль зазнав технічних пошкоджень . Особою, винною в ДТП є відповідач ОСОБА_5 , цивільно правова відповідальність якого застрахована другим відповідачем АТ " СК " АРКС" . На неодноразові звернення до страховика про відшкодування шкоди отримав відмову. Ним особисто було проведено автотоварознавче дослідження, яким визначено вартість матеріальних збитків в розмірі 6666 грн. 67 коп. Після проведення дослідження, ним проведено ремонтні роботи в ПП " ОСОБА_6 ", вартість робіт складає 6650 грн. За проведення атвотоварознавчого дослідження ним спалачено експерту 2500 грн. Моральну шкоду обгрунтовує понесеними фізичними та моральними стражданнями. Окрім того, ним укладено договори з ФОП ОСОБА_2 на надання юридичних послуг, за якими сплатив останньому 2500 грн. Також він поніс витрати на пересилку поштової кореспонденції та оформлення довіреності .

У відзиві на позов відповідач Приватне акціонерне товариство " Стархова компанія " Аркс" позовні вимоги не визнали, та пояснили, що 16.05.2019 року на адресу страхової компанії надійшло письмове повідомлення ОСОБА_4 про настання події, що має ознаки страхового випадку , а саме дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10.05.2019 року у місті Черкаси по вулиці Байди Вишневецького за участю автомобілів TOYOTA LAND CRUISER, д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER , д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 . Разом із повідомленням про настання страхової події , ОСОБА_4 до страхової компанії також було надано заяву про страхове відшкодування від 13.05.2019 року.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована АТ " СК " АРКС" згідно з полісом цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК /1941103 , на період з 14.07.2018 року по 13.07.2019 року . Для з"ясування причин настання даного страхового випадку та визначення розміру заподіяних збитків , завданих власнику транспортного засобу MITSUBISHI OUTLANDER , д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_4 страховою копанією було залучено суб"єкта оціночної діялності ФОП ОСОБА_7 у штаті якого є аварійні комісари та експерти. При повідомленні страхової компанії про настання страхового випадку, ОСОБА_4 не було надано для огляду пошкоджений автомобіль, а тому останньому направлено лист від 16.05.2019 року за № 167 щодо необхідності надати автомобіль для огляду. Проте, ФОП ОСОБА_7 повідомив страхову компанію, що у втсановлений десятиденний термін, ОСОБА_4 не надав пошкоджений транспортний засіб для огляду , на неодноразові дзвінки не відповідав. В той же час, на адресу страхової компанії 04.06.2019 року надійшло запрошення ОСОБА_4 на огляд 05.06.2019 року пошкодженого транспортного засобу та страховиком повторно залучено ФОП ОСОБА_7 для проведення огляду 05.06.2019 року автомобіля позивача. 06.06.2019 року від ФОП ОСОБА_7 на адресу страхової компанії надійшлов рапорт, проте, що за повторним зверненням страховика провести огляд 05.06.2019 року не вдалося можливим, в той же час ОСОБА_4 повідомив , що він вже провів огляд самостійно незалежним експертом та з усіх питань звертатись до його адвоката.

11.07.2019 року до страхової компанії надійшов лист ОСОБА_4 про необхідність повідомленняя його про розрахований розмір суми страхового відшкодування , на що його було проінформовано про необхідність надання транспортного засобу для огляду. Всі вимоги страхової копанії були залишені без реагування, а для відшкодування збитків позивачем надано висновок експерта ОСОБА_8 та документи щодо проведення відновлювального ремонту автомобіля. Причиною відмови у виплаті страховоговідшкодування вказують порушення ОСОБА_9 вимог п. 37.1.3 ст. 37 Закону України " Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме невиконання потрепілим або іншою собою, яка має право на отримання відшкодування , своїх обов"язків, визначених цим Законом , якщо це призвело до неможливості страховика ( МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди , причини та оюсбтавини її настання або розмір заподіяної шкоди , про що позивача було повідомлено 13.08.2019 року за № 270 .

У відзиві на позов представник відповідача ОСОБА_5 - адвокат Ковтун Ю.О. позовні вимоги не визнав . Вказував, що дійсно 10.05.2019 року мала місце дорожньо-транспорта пригода за участю ОСОБА_5 та на місці ДТП було складено повідомлення про ДТП ( європротокол). Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована в АТ " СК АРКС". Позивачем не доведено належними та допустимими доказами заподіяння йому моральної шкоди. З урахуванням характеру даної ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження у вигляді невеликих подряпин заднього бамперу та заднього крила, вартість відновленого ремонту склала 6650, а тому визначений розмір моральної шкоди 10 000 грн., взагалі не відповідає принципам співмірності зі стражданнями позивача, про які він вказує у позовній заяві. Що стосується вимог про стягнення з нього та другого відповідача АТ " СК " АРКС" судових витрат за надання юридичних послуг згідно з договорами в сумі 2500 грн вказував, що вони не грунтуються на вимогах закону, оскільки представник позивача не є адвокатом, в той час як ст. 137 ЦПК України передбачає, що витрати, пов"язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони , а відповідно до ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді. З наведених підстав не підлягає до задоволенні вимога щодо стягнення витрат за посвідчення доручення на представництво інтересів, а витрати щодо поштових перевезень не передбачені вимогами ЦПК України.

У відповіді на відзив представника відповідача ОСОБА_10 - адвоката Ковтун Ю.О. представник позивача ОСОБА_2 вказував, що дана справа є малозначною, а отже він вправі здійснювати представництво інтересів позивача. ФОП " ОСОБА_2 " здійснює свою правову діяльність відповідно до Кведу 69.10 (Діяльність у сфері права , а надання комлексної правової допомоги позивачу підтверджуєтья долученим до справи договорами та квитанцією про оплату такої допомоги. Моральна шкода полягає у понесених душевних стражданнях.

Ухвалою суду від 27 липня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін , судове засідання призначено на 29 вересня 2020 року.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві. Позивач додатково пояснив суду, що його представник неодноразово звертався до страхової компанії про виплату страхового відшкодування, проте така виплата не була проведена, про необхідність надання для огляду пошкодженого транспортного засобу його ніхто не повідомляв.

Представник відповідача Приватного акціонерного товарства" Страхова компанія " АРКС" Дементьєв Є.О. проти позову заперечував посилаючись на те, що позивач на неодноразові звернення страхової компанії надати транспорнтний засіб для огляду не реагував, а по сплину десятиденного терміну, самостійно звернувся до суб"єкта оціночної діяльності, який провів огляд транспортного засобу та визначив розмір збитку без урахування зносу, а невдовзі ОСОБА_4 взагалі без відома страхової компанії відремонтував пошкоджений автомобіль, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, врахувати докази відповідача надані до відзиву на позов.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник адвокат Ковтун Ю.О. в судовому засіданні 29.09.2020 року проти позову заперечували, посилаючись на безпідставність позовних вимог. В судове засідання на 07 квітня 2021 року направили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, підтримали доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) ( а.с.52) 10.05.2019 року о 17 год. 30 хв. на вул. Б . Вишневецького у м. Черкаси сталася дорожньо-транспорта пригода за участю автомобілів TOYOTA LAND CRUISER, д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER , д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 .

Вказана обставина сторонами не оспорюється.

На час Дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 як власника транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER, д.н.з НОМЕР_1 була застрахована АТ "СК " АХА Страхування" (на даний час Приватне Акціонерне товариство Страхова компанія "АРКС") відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АК/9141103.

16.05. 2019 року на адресу відповідач АТ" Страхова компанія "АХА Страхування" надійшла заява ОСОБА_9 про здійснення страхового відшкодування оціненої шкоди до якої останній долучив : повідомлення про ДТП, схему ДТП, копію паспорта та ІПН, копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу , єхвропротокол , копію поліса обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспорт них засобів.

16.05.2019 року страхова компанія повідомила ОСОБА_4 про необхідність надання інформації щодо місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу та надати його для огляду.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Дана норма також закріплена і в ст.20 Закону України «Про страхування».

Згідно положень ст.28 та ст.29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»( надалі Закон) шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу ..

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

В судовому засіданні встановлено, що позивач повідомив АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» про настання страхового випадку та з метою отримання страхового відшкодування за пошкодження належного йому транспортного засобу звернувся до Страховика з відповідною заявою.

Згідно з п. 34.1 , ст. 34 Закону України " Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик зобов"язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про нас тання події, що містить ознаки страхового випадку , розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запит и щодо отрим ання відомостей , необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов"язаний направити свого представника ( працівника аварійного коміс ара або експерта) на місце настання страхового випадку та /або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків ( п. 34.2 ст. 34 Закону) .

Відповідно до п. 34.4 ст. 34 Закону для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися і аварійні комісари чи експерти.

Після повідомлення позивачем страхової компанії про даний страховий випадок, остання залучила для визначення розміру збитків ФОП ОСОБА_7 та направила ОСОБА_4 лист про необхідність повідомлення місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу.

Суд критично оцінює доводи позивача та його представника про те, що страхова компанія у встановлений законом строк не зверталасьдо позивача про надання автомобіля для огляду, у зв"язку з чим він самостійно звернувся до експерта ОСОБА_8 для проведення дослідження та визначення розміру збитків.

Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , який працює оцінювачем уФОП ОСОБА_7 пояснив, що дійсно від страхової компанії " АРКС" надійшла заявка на огляд пошкодженого транспортного засобу. Йому було доручено проведення оцінки огляду даного транспортного засобу. Протягом 10 робочих днів він неодноразово здійснював телефонні дзвінки ОСОБА_12 за номером телефону, вказаним у заяві, проте на звінки ніхто не відповідав, у зв"язку з чим до 30.05.2019 року огляд транспортного засобу проведений не був, про що він повідомив відповідального працівника компанії. Він також виїзджав за місцем проживання ОСОБА_4 , однак огляд здійснити не вдалося, на виклики ніхто не відповідав.

Крім того, відповідно до повідомлення адресованого центру виплат м. Одеса АТ " СК АРКС" ( а.с. 71) ФОП ОСОБА_7 провести огляд транспортного засобу ОСОБА_4 не вдалось за можливе у зв"язку з тим, що він не відповідає на дзвінки та не надає пошкоджений транспортний засіб для огляду, а тому оцінку розміру збитку провести неможливо.

В той же час, позивач, вже 04.06.2019 року звернувся до страхової компанії на огляд автомобіля, який він самостійно замовив та який мав відбутися вже 05.06.2021 року. При зверненні оцінювача ОСОБА_11 надати транспортний засіб для огляду 05.06.2019 року , ОСОБА_4 повідомив, що такий огляд вже проведено.

Пунктом 33.3 ст. 33 Закону України " Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " встановлено, що водії та власниким транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди , власники пошкодженого майна, зобов"язані зберігати пошкоджене майно ( транспорті засоби) у такому стані , в якому воно знаходилось після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком ( у випадках, передбачених статтею 41 цього закону , - МТСБУ) представник ( працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливіс ть провести огляд пошкодженого майна ( транспортних засобів).

Таким чином, позивачем не доведено ту обставину, що представник страховика не з"явився у визначений законом сторок для огляду пошкодженого транспортного засобу, у зв"язку з чим у нього виникло право самостійно обрати аварійного комісара та експерта для визначення розміру шкоди.

Поряд з цим, відповідно до п. 37.1.3 ст. 37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є невиконання потерпілим або іншою особою , яка має право на отримання відшкодування, своїх обов"язків визначених Законом, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди , причини та обставини її настання або розмір заподіяння шкоди.

Між тим, як вбачається із відповіді страхової компанії ( а.с.66) підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, крім невиконання страхувальником обов"язку щодо надання для огляду пошкодженого транспортного засобу вказано, і те, що надані позивачем висновок № 116/19 від 10.06.2019 року, проведеного за власним замовленням та розрахункові документи не можуть бути підставою для розрахунку страхового відшкодування, оскільки розрахунок проведено без урахування зносу.

Порядок прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування ( регламентної виплати) страховиком та порядок його виплати визначено статтею 36 Закону України " Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування( регламентної виплати) визначені у пункті 37.1 статті 37 Закону України " про обов"язкове страхування цивільно-правовової відповідальності" власників наземних транспортних засобів.

Разом з тим, цією нормою не передбачено відмови у виплаті страхового відшкодування у разі неузгодженості страховиком та заявником (потерпілим) розміру страхового відшкодування. Відповідно до висновку експерта за результатами експертного автотоварознавчого дослідження № 116/19 від 10.06.2019 року складеного на підставі заяви ОСОБА_4 про оцінку автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER , д.н.з НОМЕР_1 розмір матеріальної шкоди , заподіяної в результаті ДТП власнику автомобіля станом на 10.05.2019 року складає 6666, 67 грн.

Проте, відповідно до рахунка - фактури № СФ-00019-2 від 23.07.2019 року ПП ОСОБА_6 - ОСОБА_4 сплачено за ремонт автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER , д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 6650 грн.

З урахуванням вказаного , суд приходить до висновку про стягнення дійсних витрат на ремонт автомобіля позивача - 6650 грн.

Вимоги позивача про стягнення зі страхової компанії інфляційних та 3% річних не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

За змістом вказаної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові.

Зважаючи на особливу юридичну природу правовідносин сторін у вигляді відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за договором страхування, нарахування пені за несвоєчасне виконання договору страхування узгоджується з положеннями статті 992 ЦК України, відповідно до яких у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 758/16044/16-ц (провадження № 61-913св17) вказано, що:«при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Крім того, у пункті 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно зі статтею 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Надаючи оцінку наданому позивачем розрахунку заборгованості, та встановленим обставинам справи, суд враховує, що позивач звернувшись 13.05.2019 року до відповідача- страхової компанії із необхідними документами про виплату страхового відшкодування, проте, в подальшому не виконав вимоги Закону " Про обов"язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв"язку з чим, страхова компанія відмовила у виплаті йому страхового відшкодування, та він звернувся до суду з позовом про стягнення матеріальних збитків з останньої. Таким чином, факт прострочення виплати страхового відшкодування відсутній , у зв"язку з чим відсутні і правові підстави для стягнення інфляційних нарахувань.

Що стосується вимоги позивача про стягенння з ОСОБА_5 моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. суд зазначає наступне.

Статтями 23, 1167 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, крім іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року (з наступним змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може проявлятися, зокрема: в моральних переживаннях в зв`язку з порушенням права власності.

Як зазначено у п. 9 вказаної Постанови, Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У відповідності до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ч. ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Між тим, позивачем на виконання вказаних вимог законодавства не було надано суду належних доказів того, що йому було завдано моральної шкоди, яку оцінив в 10 000 грн.

Суд також враховує, що компенсація завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення прав, а має самостійне юридичне значення.

Не підлягають до задоволення вимоги позивача щодо стягнення в солідарному порядку витрат на надання юридичних послуг згідно договорів № 051/19 від 10.05.2019 року та № 137/20 від 27.04.2020 року в розмірі 2500 грн. виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Між тим, договори № 05/19 від 10.05.2019 року та № 137/20 від 27.04.2020 року укладені між фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , тобто не можуть слугувати доказом понесення витрат за надання професійної правничої допомоги, оскільки виконавець таких послуг не є адвокатом.

Стягнення судових витрат за посвідчення доручення на представництво інтересів позивача в судовому засіданні не відноситься до судових витрат перелік яких визначений ч. 3 ст. 133 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога вникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Між позивачем та відповідачами відсутній договір, яким на останніх покладений солідарний обов`язок, а тому солідарний обов`язок боржників не може виникнути перед позивачем згідно договору.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача АТ " Страхова компанія " Аркс " на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 66 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 22, 1166, 1187, 1192 ЦК України, ст.ст. 3-5,12-13, 76 92, 95, 133, 137, 141, 211, 258-259, 268, 264-265, 272-273, 280, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія " Аркс"( місто Київ, вулиця Іллінська, 8, 2) на користь ОСОБА_9 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) страхове відшкодування в розмірі 6650 ( шість тисяч шістсот п"ятдесят ) грн.та судові витрати в розмірі 66 грн., а всього - 6716 грн. (шість тисяч сімсот шістнадцять) грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

Повне рішення суду складено 19 квітня 2021 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ :