СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4932/21

пр. № 2/759/3796/21

10 грудня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Твердохліб Ю.О.

за участю секретаря Кушнірчук А.Р.

відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_1

представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом)

ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та як законний представник ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_7 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в особі законного представника ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2021 року ОСОБА_4 в своїх інтересах та як законний представник ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в особі законного представника ОСОБА_7 , про визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є наймачем квартири АДРЕСА_1 . Вказана квартира не приватизована, крім неї в квартирі зареєстровані: її сестра - ОСОБА_1 , племінник ОСОБА_3 , її діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_1 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 більше року, місце проживання відповідача їй невідоме, не сплачує комунальні послуги, що підтверджується актом про фактичне не проживання особи від 17.02.2021 року, який підписаний сусідами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та завірений начальником ЖЕД № 4 ОСОБА_22.

Вказує, що оскільки ОСОБА_1 не проживає у спірній квартирі без поважних причин, весь тягар на утримання квартири несе вона, перешкод щодо проживання вона не чинить, наміру вселятись відповідач до квартири не має, що є підставою її звернення з цим позовом до суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2021 року визначеного головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 14).

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 16.03.2021 року відкрито провадження у справі (а.с.16).

15.04.2021 року ОСОБА_1 подала до суду відзив, в якому зазначила, що квартиру АДРЕСА_1 отримала 14.11.1990 її мати - ОСОБА_12 . Разом з матір`ю в квартирі були зареєстровані ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Тобто наймачем спірної квартири була ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказує, що у квартирі на даний час позивач ОСОБА_4 та її діти ОСОБА_5 та ОСОБА_8 не проживають.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.04.2015 року ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав відносно її сина - ОСОБА_5 , у зв`язку з цим позивач не може бути законним представником ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дочка ОСОБА_4 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проживає в Україні, а проживає у Республіці Казахстан разом зі своєю рідною бабусею (матір`ю її батька) ОСОБА_15 , яка є опікуном дитини. Батько ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Факт проживання ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 підтверджується актом №52 від 06.04.2021 року, сусідами та свідками.

Навпаки, саме ОСОБА_4 не проживає у спірній квартирі, у квартирі відсутні будь які речі позивача. Крім того, у квартирі зараз проживає відчим ОСОБА_17 , який переніс інсульт та потребує стороннього догляду, який забезпечує ОСОБА_1 .

Витрати за житлово - комунальні послуги оплачує також вона, що підтверджується квитанціями, іншого житла на праві власності чи користування вона не має, а тому позбавлення її єдиного житла фактично зробить її безхатченком та позбавить гарантованого Конституцією України права на житло (а.с. 30-95).

16.04.2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічним позовом про визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 , який було прийнято судом протокольною ухвалою 05.05.2021 року, змінено порядок розгляду справи на загальний.

Обгрунтування зустрічного позову ОСОБА_1 є аналогічним її відзиву. Вказує, що ОСОБА_4 вже багато років не проживає у спірній квартирі, не несе витрат по утриманню квартири і взагалі її місце перебування невідоме (а.с. 98-107).

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні на вимогах зустрічного позову наполягали, з підстав викладених у зустрічній позовній заяві, у задоволенні первісного позову просили відмовити.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, вимоги позову підтримує.

Станом на дату розгляду справи відзив на зустрічний позов від ОСОБА_4 на адресу суду не надходив.

Третя особа ОСОБА_3 , який на час розгляду справи судом став повнолітнім, суду пояснив, що він є племінником сторін, ОСОБА_4 і ОСОБА_1 його тітки. Він зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 , проте проживає разом з матір`ю ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 . У спірній квартирі проживає ОСОБА_1 , а ОСОБА_4 він бачив давно, вона не проживає у вищевказаній квартирі, там немає її речей.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала, що є сусідкою ОСОБА_1 , з 2019 року проживає у цьому ж будинку в квартирі №73 . ОСОБА_4 бачила один раз. У квартирі АДРЕСА_1 постійно проживає ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що вона рідна сестра ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . У спірній квартирі ОСОБА_1 проживає з квітня 2019 року, а ОСОБА_4 вже давно не проживає у спірній квартирі, а проживала за невідомою адресою з чоловіком.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 , покази свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі ордеру, виданого на підставі розпорядження Ленінградської Райради від 29.10.1990 року № 580, квартира за адресою: АДРЕСА_1 була надана ОСОБА_12 на сім`ю з 4-х осіб: ОСОБА_12 , ОСОБА_19 - чоловік, ОСОБА_4 - дочка, ОСОБА_1 - дочка (а.с. 9).

В квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , що підтверджується копіями паспортів (а.с. 6, 104), та ОСОБА_3 , що визнається та не заперечується сторонами.

Згідно акта 08/1 від 17.02.2021 року ОСОБА_1 у спірній квартирі зареєстрована, але не проживає (а.с.10).

Згідно акта 52 від 06.04.2021 року ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_1 (а.с.49).

Як вбачається з акта № 57 від 14.04.2021 року ОСОБА_4 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 106).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.04.2015 року ОСОБА_21 позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 42).

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно поживає в Республіці Казахстан, за згоди її матері ОСОБА_4 на підставі заяви від 25.08.2017 року (а.с.45), опікуном дитини призначено ОСОБА_15 (а.с.46).

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України та Житлового кодексу Української РСР.

Згідно положення ст. 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Частина 2 вказаної норми передбачає, що якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання особи має бути зареєстроване у встановленому законодавством порядку.

При вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судом враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК, при цьому саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У підтвердження позовних вимог ОСОБА_4 був наданий суду акт 08/1 від 17.02.2021 року, інших належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 ,матеріали справи не містять.

На підтвердження факту непроживання ОСОБА_4 у спірній квартирі ОСОБА_1 надала суду акт про непроживання ОСОБА_4 № 57 від 14.04.2021 року, а також акт 52 від 06.04.2021 року про своє проживання у кватирі.

Крім того допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_7 підтвердили факт, що ОСОБА_4 не проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 не проживає у спірній квартирі та не користується квартирою більше шести місяців без поважних причин, а тому є достатньо підстав, відповідно до вимог ст. 71 ЖК України, для визнання її втратившою право користування жилим приміщенням.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні первісного позову ОСОБА_4 та задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 .

Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та як законний представник ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням залишити без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в особі законного представника ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення подається учасниками справи протягом тридцяти днів до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

третя соба - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, адреса: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено 20.12.2021.

Суддя Ю.О. Твердохліб