КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 року

справа № 757/28655/19-ц

провадження № 22-ц/824/6852/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Олійника В.І.,

при секретарі: Русинчук І.І.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Укренерго - Сервіс»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Укренерго - Сервіс» - Прищепи Олега Степановича на рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2020 року, ухваленого під головуванням судді Остапчук Т.В., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Укренерго - Сервіс» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2019 року ТОВ «Науково-виробниче підприємство Укренерго - Сервіс» звернулось до суду із позовом про відшкодування майнової шкоди. Мотивуючи позов вказувало, що 31.05.2016 року на перехресті вулиць Басейна - Еспаладна у м.Києві сталась ДТП за участю автомобіля БМВ днз НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Hyunday днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . В результаті зіткнення автомобіль БМВ зазнав пошкодження, що були усунуті на АВТ Баварія. Вартість ремонту склала 263870,68 грн. Згідно з висновком експертного дослідження № 12-1-9 від 27.07.2016 р. дії відповідача не відповідали вимогам п.п.8.7.3.(е),(г) та 8.10 ПДР. Позивач просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 263870,68 гривень.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва в задоволенні позову відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог посилається на те, що факт завдання шкоди та розмір понесених позивачем витрат на відновлювальний ремонт відповідачем не заперечувався. Матеріали справи не містять відомостей щодо укладення відповідачем договорів страхування транспортного засобу.

Після настання страхового випадку товариство звернулося до страхової компанії ПАТ «СТ «Іллічівське» із заявою про виплату страхового відшкодування, проте, станом на час звернення до суду ПАТ СТ «Іллічівське» не надано відповіді стосовно розгляду заяви та не здійснено виплату страхового відшкодування.

Станом на сьогодні ПАТ «СТ «Іллічівське» перебуває на стадії ліквідації, відтак виплати за полісами обов`язкового страхування не здійснює.

Розмір завданої шкоди становить 263 870,68 гривень, що перевищує ліміт страхового відшкодування, тому відповідач не звільняється від відповідальності на суму різниці між фактичним розміром завданої шкоди та сумою страхового відшкодування.

На думку апелянта, порядок звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування не виключає можливість звернення потерпілого до суду.

Апелянт вважає, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення відносно відповідача не впливає на вирішення вимог про відшкодування шкоди, заподіяної позивачу внаслідок ДТП.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача, заперечуючи проти апеляційної скарги, вказав, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Вказує, що відповідач не зобов`язаний доводити підстави для звільнення від відповідальності, оскільки постановою Апеляційного суду м. Києва від 06.10.2017 року закрито провадження у справі щодо відповідача у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивачем пропущено строк позовної давності.

В судове засідання представник апелянта не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що адвокат, адвокатського об`єднання «ПРИЩЕПА І ПАРТНЕРИ» у день розгляду справи о 09:30 год., перебуватиме у іншому судовому засіданні в м. Рівному.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів дійшла висновку відмовити у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки представник апелянт повідомлений про час та місце розгляду справи. Крім того, до участі у справі був залучений інший представник, який представляв інтереси апелянта та діяв від імені адвокатського об`єднання «ПРИЩЕПА І ПАРТНЕРИ».

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на відповідача, який уклав відповідний договір страхування і сплачував страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. В діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку з чим, постановою Апеляційного суду м. Києва провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 31.05.2016 року на перехресті вулиць Басейна - Еспаладна у м. Києві сталась ДТП за участю автомобіля БМВ днз НОМЕР_1 , який належить позивачу та керування яким здійснював ОСОБА_2 та автомобіля Hyunday днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 28.07.2017 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. (а.с. 47-48)

Відповідно до акту виконаних робіт АВТ Баварія від 02.06.2016 року вартість ремонту БМВ днз НОМЕР_1 склала 263870,68 грн.(а.с.8-18) Грошові кошти у вказаній сумі були сплачені позивачем.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Постановою Апеляційного суду м.Києва від 06.10.2017 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с.66-67).

Згідно з ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Позов, пред`явлений до особи відповідальної за шкоду, є передчасним, виходячи з наступного.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 власника автомобіля Hyunday днз НОМЕР_2 , застрахована СК «Іллічівське» (поліс АК № 5303400 від 26.09.2015 р.) Позивач звернувся із заявою про виплату 24.05.2017 року.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземно-транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема у, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

За таких обставин, у разі якщо позивач (особа, якій завдана шкода) не звертався до страховика відповідача (завдавач шкоди) та не отримував його відмову у виплаті страхового відшкодування, а пред`явив відразу вимогу до особи відповідальної за шкоду, то відсутні передбачені законом підстави для задоволення його позовних вимог. Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 14-176 цс18.

Згідно з п. 36.1 ст.36 Закону № 1961- 1V рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати ) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі, якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядається в суді.

З матеріалів справи слідує, що позивач звернувся із заявою про отримання страхового відшкодування до СК «Іллічівське», відповіді на яку не отримав.

Між позивачем та СК «Іллічівське» виник спір щодо здійснення страхового відшкодування, відтак позов, пред`явлений до особи відповідальної за шкоду є передчасним.

Таким чином, при розгляді спору про стягнення страхового відшкодування, де відповідачем є СК «Іллічівське», необхідним є з`ясувати ліміт відповідальності страховика, підстави для стягнення майнової шкоди з урахуванням наданих сторонами доказів, а саме висновку експертного дослідження № 12-1-9 від 27.07.2016 року, постанови Апеляційного суду м. Києва від 06.10.2017 року, шкоду заподіяної потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Встановлення зазначених обставин є доцільним за участю СК «Іллічівське» як співвідповідача у справі.

Вирішення питання про наявність підстав для стягнення майнової шкоди з відповідача поза встановленим лімітом, призведе до постановлення рішення з неповним з`ясуванням обставин у справі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Положеннями ч.1 ст.375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Укренерго - Сервіс» - Прищепи Олега Степановича залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді