Справа № 462/4577/21
УХВАЛА

05 липня 2021 року м. Львів

Суддя Залізничного суддя Залізничного районного суду міста Львова Гедз Б.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до пред`явлення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду, до пред`явлення позову, із заявою про забезпечення позову, в якому просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 20.05.2021 № 28673, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., заборони подальшого арешту коштів та майна заявника та встановлення заборони на здійснення будь- яких дій щодо виконання виконавчого напису.

В обґрунтування звернення до суду з даною заявою заявник вказує, що 14.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. відкрито виконавче провадження № 65785183 на підставі виконавчого напису від 20.05.2021 року № 28673, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., загальна сума, яка підлягає стягненню становить 68 144,37 грн., з яких 903,00 грн. витрат виконавчого провадження та 6 112,85 грн. основної винагороди приватного виконавця. Стягувачем за виконавчим написом від 20.05.2021 року № 28673 є ТОВ ФК «Онлайн Фінанс». Однак, жодних правочинів, в тому числі кредитних, із ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» вона ніколи не укладала. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» ймовірно є новим кредитором або фактором після відступлення права вимоги за певним кредитним правочином, укладеним третьою стороною, при цьому про можливе відступлення права вимоги її повідомлено не було та доказів такого відступлення не надано. Вважає, що виконавчий напис вчинено неправомірно, без дотримання безспірності вимог, а приватним виконавцем відкрито виконавче провадження, в ході виконання якого може бути накладено арешт на грошові кошти та майно заявника, що грубо порушує право заявника вільно користуватись грошовими коштами. У зв`язку із наведеним, просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, заборонити подальший арешт коштів та майна, заборонити здійснення будь яких дій щодо виконання виконавчого напису.

У відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суддя, вивчивши матеріали заяви щодо вимог заявника про вжиття заходів забезпечення позову, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.150 ЦПК України видом забезпечення позову є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1. ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відтак, заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із змісту заяви про забезпечення позову необхідність забезпечення позову заявник мотивує тим, що вжиття заходів забезпечення позову дозволить уникнути неправомірного стягнення коштів та усуне перешкоди у вільному користуванні заявником грошовими коштами.

Разом з тим, заявником, окрім долучених до заяви копії постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 14.06.2021 року та копії виконавчого напису, не надано жодних належних та допустимих доказів того, що внаслідок винесення приватним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, вона обмежена чи буде якимось чином у майбутньому обмеженою у праві користування і розпорядження своїм майном. Саме лише припущення такої можливості, без надання додаткової інформації, яка б підтверджувала такі твердження та існування вказаних обставин, не може бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, не надано жодних доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду за наслідками розгляду у майбутньому позову про визнання виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню.

Статтею 11 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено права й обов`язки виконавця. За змістом цієї норми, виконавець зобов`язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного й повного виконання рішення, зазначеного в документі на його виконання, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Спосіб забезпечення позову запропонований позивачем шляхом зупинення дій виконавця є по суті зупиненням виконання рішення (виконавчого напису), на підставі якого відкрито виконавче провадження.

Окрім того, щодо вимоги заявника про встановлення заборони приватному виконавцю подальшого арешту коштів та встановлення заборони на здійснення будь яких дій щодо виконання виконавчого напису від 20.05.2021 року № 28673 суд зазначає наступне.

Відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження», зупинення судом стягнення на підставі виконавчого напису є підставою для зупинення виконавцем вчинення будь-яких дій щодо його виконання.

Так, частиною 2 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

За змістом ч. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», у випадку, передбаченому пунктом 2 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до розгляду питання по суті.

За наведеного, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони приватному виконавцю вчиняти виконавчі дії, оскільки вирішення таких питань відноситься виключно до компетенції виконавця.

Таким чином, суд приходить до переконання, що заявником не доведено належними та допустимими доказами того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась до суду.

За навденого у суду відстуні підстави задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення, відтак у задоволенні такої слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення.

Суддя: (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз