ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5165/21 Справа № 214/5350/19 Суддя у 1-й інстанції - Прасолов В. М. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року м.Кривий Ріг

справа № 214/5350/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Євтодій К.С.

сторони:

скаржник - ОСОБА_1

заінтересована особа - державний виконавець Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гливук Марина Іванівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 березня 2021 року, яка постановлена суддею Прасоловим В.М. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного тексту ухвали в матеріалах справи відсутні, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровській області, у теперішній час Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження, в якій просила суд скасувати постанову державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровській області, у теперішній час Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_3 від 16.05.2019 року про закінчення виконавчого провадження за № 58772475 по виконавчому листу, який видано Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу по справі № 214/2744/15 та зобов`язати Державну виконавчу службу виконати рішення суду належним чином і повернути їй 4 137 грн.; не повертати їй 4137 грн. авансу за виконання рішення суду до його належного виконання.

Крім того, уточнивши вимоги скарги, в останній їх редакції, ОСОБА_1 просила суд стягнути з Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровській області, у теперішній час Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), відповідно ст.452 ЦПК України та ст. 138 ЦПК України, на свою користь 3053,30 грн. за відрив від звичайних занять, 149 грн., як інших судових витрат, пов`язаних з підготовкою і розглядом справи, відповідно п.4 ч.3 ст. 133 ЦПК України та 110,73 грн. неповернутого авансового внеску за подання виконавчого листа.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2020 року, яка залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2020 року, скарга стягувача ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровській області, у теперішній час Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження, покладення зобов`язання задоволена частково.

Постанова державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровській області, у теперішній час Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 від 16 травня 2019 року про закінчення виконавчого провадження №58772475 по виконавчому листу № 214/2744/15, виданому Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 25 березня 2019 року скасована.

В іншій частині у задоволенні скарги відмовлено.

09 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просила суд ухвалити додаткове рішення по справі про стягнення з Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) судового збору на користь держави.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 березня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити по справі рішення, яким стягнути з зацікавлених осіб, а саме Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та ОСОБА_4 судовий збір на користь держави, оскільки в ухвалі Саксаганського районного суду м .Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2020 року вказане питання не вирішено та не вирішено воно й оскаржуваною ухвалою.

У відзиві на апеляційну скаргу Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Сторони по справі, будучи належним чином повідомленні про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій апелянт просить розгладнути справу за її відсутності та за відсутності її представника - ОСОБА_5 .

Від ОСОБА_4 надійшла заява, в якій останній просить відкласти розгляд справи у зв`язку з тим, що з 06.07.2021 року по кінець липня 2021 року він буде знаходитись за межами м. Кривий Ріг, однак до поданої ОСОБА_4 заяви не надано належних доказів на підтвердження викладених в заяві обставин, тому колегія суддів не приймає до уваги вказану заяву.

Пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно ч. 1 ст. 371 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Вищенаведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які беруть участь у справі.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2020 року, яка залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2020 року, скарга стягувача ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровській області, у теперішній час Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження, покладення зобов`язання задоволена частково.

Постанова державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровській області, у теперішній час Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 від 16 травня 2019 року про закінчення виконавчого провадження № 58772475 по виконавчому листу № 214/2744/15, виданому Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 25 березня 2019 року скасована.

В іншій частині, зокрема у стягненні з Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровській області, у теперішній час Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), відповідно ст.452 ЦПК України та ст. 138 ЦПК України, на користь ОСОБА_1 3053,30 грн. за відрив від звичайних занять, 149 грн. як інших судових витрат, пов`язаних з підготовкою і розгляду справи, відповідно п.4 ч.3 ст. 133 ЦПК України та 110,73 грн. неповернутого авансового внеску за подання виконавчого листа, у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

09 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просила суд ухвалити додаткове рішення по справі про стягнення з Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) судового збору на користь держави.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі суд першої інстанції керувався ст. 141 ЦПК України та виходив з того, що Законом України «Про судовий збір» не передбачена сплата судового збору за подання скарги на дії державного виконавця, тому відсутні підстави для стягнення судового збору з Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь держави.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до п.20 роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі"», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 270 ЦПК України, воно не може змінити суті основного рішення або містити у собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Аналіз зазначеної норми приводить суд до висновку, що перелічені ч. 1 ст. 270 ЦПК України питання вирішуються судом за результатами розгляду справи по суті.

Звертаючись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 посилалась на те, що оскільки її скарга на постанову державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровській області, у теперішній час Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження, покладення зобов`язання задоволена частково з Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Однак, Законом України «Про судовий збір» не передбачена сплата судового збору за подання скарги на дії державного виконавця, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення судового збору з Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь держави.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 27 квітня 2021 року у справі № 414/2234/17, провадження № 61-12318св20, відповідно до якого провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ані у розділі VII ЦПК України, ані в Законі України «Про судовий збір» (частина перша статті 3) не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то за подання скарги судовий збір не сплачується.

У статті 4 Закону України «Про судовий збір» не визначено розмір ставки судового збору за подання скарги на дії державного виконавця.

Таким чином за подання до суду першої інстанції скарги на дії державного виконавця судовий збір не справляється, тому як наслідок, у разі часткового задоволення скарги на дії державного виконавця з державної виконавчої служби на користь держави судовий збір не стягується.

Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що як в ухвалі Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2020 року, так і в оскаржуваній ухвалі не вирішено питання щодо стягнення судового збору з Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), оскільки не вирішивши питання щодо стягнення судового збору з Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в ухвалі від 28 лютого 2020 року, суд першої інстанції вирішив вказане питання в оскаржуваній ухвалі та дійшов висновку про те, що з Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не підлягає стягненню судовий збір на користь держави, оскільки Законом України «Про судовий збір» не передбачена сплата судового збору за подання скарги на дії державного виконавця.

Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про необхідність стягнення з ОСОБА_4 на користь держави судового збору, оскільки вимог щодо стягнення судового збору з ОСОБА_4 на користь держави в заяві від 09 лютого 2021 року ОСОБА_1 не ставила, тому суд першої інстанції не надавав оцінки таким вимогам.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 07 липня 2021 року.

Головуючий:

Судді: