Справа № 2033/2-423/11
Провадження № 6/645/140/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Горпинич О.В.,

секретар судового засідання Шептухи В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до Фрунзенського районного суду м.Харкова з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В обґрунтування заяви посилався на те, що постановою Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (нова назва Немишлянський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 15.04.2012 року відкрито виконавче провадження № 33092394 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми заборгованості за кредитним договором № ML-707/140/2008 від 28.07.2008 року в розмірі 780 868,01 грн. Після відкриття виконавчого провадження жодних повідомлень від органу виконавчої служби стягувач не отримував. 17.05.2021 року представником ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було з`ясовано, що постановою Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 30.10.2015 року виконавче провадження № 33092394 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми заборгованості за кредитним договором № ML-707/140/2008 від 28.07.2008 року в розмірі 780 868,01 грн. Як зазначає заявник, копію постанови та оригінал виконавчого листа стягувач не отримував. Також, представника стягувача, усно повідомлено в канцелярії відділу ДВС, що виконавче провадження № 33092394 завершено, а виконавчий лист № 2-423/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми заборгованості повернуто Стягувачу або втрачено. Згідно інформаційної довідки з Автоматизованої системи виконавчих проваджень від 18.03.2021 року, провадження № 33092394 на виконанні відділу ДВС не знаходиться, однак жодних відомостей та документів від ДВС до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не надходило. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не отримувало оригінал виконавчого листа № 2-423/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми заборгованості за кредитним договором № ML-707/140/2008 від 28.07.2008 року в розмірі 780 868,01 грн., в свою чергу, доказів направлення виконавчого листа на адресу стягувача відділ ДВС надати не може. Зазначені обставини можуть свідчити про втрату органом ДВС вищезазначених виконавчих документів. Оскільки, відділ ДВС тривалий час ігнорує запити стягувача щодо стану виконання виконавчого листа, а інформація про можливу втрату виконавчого листа була отримана лише в 2021 році, заявник був позбавлений можливості повторно звернутися з заявою про відкриття виконавчого провадження та перервати таким чином строки пред`явлення листа до виконання. Станом на сьогоднішній день рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.02.2011 року фактично не виконане у стягувача відсутня будь-яка інформація щодо нинішнього місцезнаходження оригіналу виконавчого листа. Відсутність у стягувача у Стягувача оригіналу виконавчого листа унеможливлює повторне звернення ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження, в зв`язку з чим виникла необхідність отримання дублікатів виконавчих листів.

В судове засідання представник заявника не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Після судового засідання до суду надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку із необхідністю витребування документів з ВДВС.

Представник боржника в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмові заперечення та заяву про слухання справи без її участі. Проти задоволення заяви заперечувала, посилаючись на її необґрунтованість та сплив строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Суд, розглянувши заяву, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що заочним рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 18.02.2011 року позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № ML-707/140/2008 від 28.07.2008 року в розмірі 780 868,01 грн. Крім того, було звернуто стягнення на нерухоме майно житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 123,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки

Згідно відмітки, судове рішення набрало законної сили 01.03.2011 року.

Представником заявника також не заперечується факт видачі йому виконавчого листа на підставі вищевказаного рішення суду.

На підставі виданого виконавчого листа державним виконавцем Фрунзенського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ Соколовим О.С. відкрито виконавче провадження №33092394, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2012 року.

Згідно наданої довідки про інформацію про виконавче провадження №33092394 від 18.05.2021 року, сформованої за допомогою ідентифікатора для доступу до інформації про виконавче провадження 89Г0Г814ГБ49, ВП №33092394 завершено, виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 (відсутність у боржника майна).

У своїй заяві про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення, представник заявника посилається на той факт, що виконавчий лист було втрачено органом ДВС. Оскільки він його не отримував. З усних повідомлень представників ВДВС йому стало відомо, що оригінал виконавчого листа відсутній, жодних відповідей на звернення стягувача не було отримано, через що останній був позбавлений можливості дізнатись про такі обставини раніше.

Проаналізувавши вищевикладене, суд вважає посилання представника заявника необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно п. 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України № 1618-IV від 18.03.2004 року (надалі за текстом ЦПК України) передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Тобто, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року по справі № 474/783/17, провадження № 61-29св17, від 10.10.2018 року по справі № 2-504/11, провадження № 61-41846св18.

Верховний Суд виходить з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.10.2018 року по справі № 2-824/2009, провадження № 61-5388св18.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до п. 1- 2 ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року (в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Згідно з ч. 5 п`ятою ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу), повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до змісту ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 року по справі № 2-836/11, провадження № 14-308цс19, пропуск стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 03.06.2020 року по справі № 2-461/09, провадження № 61-2812св19, від 23.09.2020 року по справі № 127/2-3538/10, провадження № 61-8969св20, та від 12.05.2021 року по справі № 303/6390/14, провадження № 61-21052св19.

Як було зазначено вище, заявник, в обґрунтування поданої заяви, посилається на відсутність у нього інформації про хід вказаного вище виконавчого провадження, однак слід наголосити, що відповідно до змісту п. 6 постанови державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Соколова О.С., про відкриття виконавчого провадження № 33092394 від 05.04.2012 року, зазначено, що сторони виконавчого провадження мають право знайомитись з матеріалами виконавчого провадження, унесеними до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, за адресою: в мережі Інтернет https://trade.informjust.ua ідентифікатор для доступу 89Г0Г814ГБ49.

Таким чином, з урахуванням наданих заявнииком роздруківок з АСВП та інформаційної довідки, вбачається, що позивач мав безперервний доступ до матеріалів вказаного виконавчого провадження та мав об`єктивну можливість ознайомитись з відповідною постановою про повернення виконавчого документа стягувачу, яку було винесено 30.10.2015 року, однак протягом усього часу з моменту пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання не реалізовував свої процесуальні права під час виконання рішення суду у межах виконавчого провадження, виконавчим провадженням не цікавився та звернувся із заявою про видачу дубліката через 6 років з часу винесення постанови про повернення виконавчого листа без виконання.

Більше того, слід звернути увагу, що в січні 2020 року позивач звертався до суду з заявою про зміну способу виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.02.2011 року по справі № 2-423/11, в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, що підтверджується наявними у справі матеріалами вказаної заяви та оригіналом прийнятого судового рішення за результатами розгляду такої заяви.

В рамках розгляду цієї заяви заявником не порушувались питання щодо поновлення строків для пред`явлення виконавчого документа до виконання тощо, однак вищевикладене свідчить про поінформованість стягувача про хід виконавчого провадження, що спростовує подібні посилання у заяві про видачу дублікату виконавчого листа.

Також в матеріалах заяви відсутні будь-які докази того, що стягувач звертався із запитами до органу ВДВС, навість якщо вони залишались без належної відповіді.

Відповідно до положень ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У свою чергу, відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частиною 2 ст. 78, ст. 79, 80 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Натомість заявник, звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа після закінчення (спливу) строку пред`явлення його до виконання, а у матеріалах справи відсутні жодні належні та допустимі, достовірні та достатні, в розумінні приписів ст. 77-80 ЦПК України, докази поважності причин пропуску такого строку. Не надано заявником й жодних доказів, які б підтверджували факт втрати оригіналу виконавчого листа, зокрема, його неотримання стягувачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12,77-80, 83, 89, 433 , п. 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 05.07.2021 року.

Суддя О.В. Горпинич