Провадження № 2/161/1157/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі :

головуючого-судді Кирилюк В.Ф.

секретаря Самолюк І.М.

з участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання рівного права на спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2020 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач, ОСОБА_2 ) про визнання рівного права на спадкування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дядько ОСОБА_2 . Вказує, що разом з матір`ю постійно доглядала за дядьком, забезпечувала його побут, готувала їсти, допомагала матеріально, оскільки він був інвалідом та хворів. Після смерті здійснила за власний рахунок обряд поховання. Відповідач у справі є рідним братом спадкодавця, який, на переконання позивача, споював його, не бажав утримувати.

З посиланням на вказані істотні обставини, а також положення ст.1259 ЦК України позивач просить суд визнати її такою, що має рівне право на спадкування із спадкоємцями тієї черги, які звернулися до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідач у письмовому відзиві позов заперечив та вказав, що його брат у безпорадному стані не перебував, а тому відсутні підстави для зміни черговості спадкування.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги заперечив.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .

Позивач у справі є племінницею померлого, а відповідач братом (а.с.6)

З матеріалів справи слідує, що за життя ОСОБА_2 мав статус особи з інвалідністю ІІ групи, загальне захворювання (а.с.5).

Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями цієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

За змістом наведеної норми при вирішенні питання про зміну черговості спадкування позивач повинен довести факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та перебування спадкодавця у безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин (постанови Верховного Суду від 18 лютого 2019 року в справі № 569/18047/17-ц (провадження № 61-40302св18), від 26 вересня 2019 року у справі № 521/6358/17 (провадження № 61-11757св19), від 09 жовтня 2019 року у справі №552/8452/17 (провадження №61-48561св18), від 27 травня 2020 року у справі № 755/8930/18 (провадження № 61-14692св18), від 18 червня 2020 року у справі № 565/1046/16-ц (провадження № 61-35423св18), від 27 серпня 2020 року в справі № 266/2391/16 (провадження № 61-1300св20), від 17 вересня 2020 року у справі № 755/14155/16-ц (провадження №61-23350св19), від 02 грудня 2020 року у справі № 592/1045/18-ц (провадження № 61-820св20), від 01 березня 2021 року у справі № 233/5990/18 (провадження № 61-19232св19), від 17 березня 2021 року у справі №200/12980/14 (провадження №61-14159св19).

Проте позивачем не доведено наявність зазначених вище юридичних фактів у їх сукупності, що є її процесуальним обов`язком у силу статті 12, 81 ЦПК України.

Суд підкреслює, що підставою для задоволення позову в частині зміни черговості спадкування за законом є в тому числі і знаходження спадкодавця в безпорадному стані.

Так, під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений віком, тяжкою хворою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Належними доказами, які підтверджують безпорадний стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів.

У справі, яка розглядається, позивач не надала суду будь-яких медичних (лікарських) документів, в яких було б вказано про безпорадний стан спадкодавця, або відповідний висновок судово-медичної експертизи.

Сама по собі наявність в особи інвалідності ІІ групи за загальним захворюванням, не свідчить про безпорадній стан спадкодавця. Покази свідків, без підкріплення їх відповідними медичними документами, або висновком експерта, також не можуть свідчити про безпорадний стан особи.

Також суд не бере до уваги твердження позивача про неналежне ставлення відповідача до утримання ОСОБА_2 , оскільки це не є підставою для зміни черговості спадкування, а за наявності відповідних підстав, вона вправі заявити позов про усунення від права на спадкування, на підставі ст.1224 ЦК України.

Крім того суд відхиляє доводи позивача про те, що вона понесла витрати на поховання, лікування та утримання спадкодавця, оскільки це не є підставою для зміни черговості спадкування, а вона може заявити відповідний позов про відшкодування витрат, в порядку ст.1232 ЦК України.

Оскільки позивач не довела факт перебування ОСОБА_2 у безпорадному стані та неможливість останнього здійснювати звичайні речі і догляд за собою, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання рівного права на спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідачем у справі є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 РНОКПП - НОМЕР_2 .

Повне рішення суду складено та підписано 05 липня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк