РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2021 року

м. Рівне

Справа № 555/491/21

Провадження № 22-ц/4815/877/21

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструк С.В.,Шимківа С.С.

секретар судового засідання : Шептицька С.С.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

суб`єкт оскарження приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 31 березня 2021 року, ухвалене в складі судді Мельничук Н.ВА., повний текст рішення складено31березня 2021 року у справі № 555/491/21

в с т а н о в и в :

17 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, та скасування постанови про арешт коштів боржника.

Скарга мотивована тим, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. знаходиться виконавчий напис № 86346 виданий 31.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича про стягнення з неї на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованість в розмірі 24194,89 грн.

Зазначила, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорощкевич В.Л. було винесено постанову про арешт на грошові кошти боржника, що містяться на всіх її відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом та належать боржнику, в результаті чого було арештовано її рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», з якого вона отримує соціальні виплати.

В зв`язку з чим, позивач не може отримувати належні їй соціальні виплати, що призводить до позбавлення її права на державне соціальне страхування.

На підставі вищевикладеного, просила суд про задоволення її скарги.

Ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 31 березня 2021 року скаргу задоволено. Визнано протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна щодо накладення арешту на кошти ОСОБА_1 .

Скасовано постанову, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною від 12 лютого 2021 року про накладення арешту коштів боржника ВП № 64171502.

В апеляційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. просить рішення скасувати та закрити провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вважає його таким, що винесене з грубим порушенням норм процесуального права. Судом не було в повному обсязі досліджено обставини справи та не враховано той факт, що виконавчий документ, що перебуває на виконанні у приватного виконавця, виданий приватним нотаріусом, а не судом, а тому справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зазначила, що для оскарження дій приватного виконавця щодо винесення постанови про арешт коштів боржника та зняття арешту з рахунків, скаржниці необхідно звертатись до суду у порядку встановленому ст. 287 КАС України, тобто до адміністративного суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам судове рішення не відповідає.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що підлягає захисту конституційне право власності позивача, яке було порушено накладенням арешту на рахунок боржника, який відкритий в АТ КБ «Приватбанк» та призначений для соціальних виплат, що унеможливило своєчасну виплату і отримання соціальних гарантій.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. знаходиться виконавчий напис № 86346 виданий 31.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича про стягнення з неї на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованість в розмірі 24 194,89 грн.

12.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. було винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , що містяться на всіх її відкритих рахунках.

Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» від 22.02.2021року на рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_1 отримує соціальні виплати.

Колегія суддів не погоджується з тим, що у даному випадку спір підлягає розгляду судом цивільної юрисдикції, оскільки законодавством України передбачений інший порядок розгляду даної категорії справ.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII передбачено перелік виконавчих документів, на підставі яких рішення підлягають примусовому виконанню. Серед них є виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках, зокрема, на підставі судових рішень, а також виконавчі написи нотаріусів (пункти 1 і 3 зазначеної частини).

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби на час звернення зі скаргою до суду був урегульований у статті 74 Закону № 1404-VIII.

Відповідно до частини першої вказаної статті рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина друга статті 74 Закону № 1404-VIII).

Тобто, юрисдикція спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби залежить від типу виконавчого документа, на підставі якого було відкрите виконавче провадження, а також суб`єктів їх видання.

Тобто, скаржник у цій справі оскаржує дії відділу ДВС щодо виконання не судового рішення у цивільній справі, а документа, виданого приватним нотаріусом.

Для оскарження дій приватного виконавця щодо винесення постанови про арешт коштів боржника та зняття арешту з рахунків у даному випадку необхідно звертатись до суду у порядку встановленому ст. 287 КАС України, оскільки на примусовому виконанні приватного виконавця перебував виконавчий напис нотаріуса, а не рішення суду.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про підвідомчість спору адміністративному суду.

Такий правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 346/79/17.

Близьких за змістом висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла у постановах від 14 березня 2018 року (справа № 213/2012/16), від 14 листопада 2018 року (справа № 161/15523/17), від 20 березня 2019 року (справа № 821/197/18/4440/16).

Відповідно до п.1 ч. 1ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, оскільки розглянутий судом спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України оскаржене судове рішення с підлягає скасуванню повністю з закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 255, 374, 376,377, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни задовольнити.

Ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 31 березня 2021 року скасувати.

Провадження по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, та скасування постанови про арешт коштів боржника закрити.

Роз`яснити скаржнику, що справа має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 17 червня 2021 року.

Головуючий суддя :

Судді :