Справа № 204/75/21
Провадження № 4-с/204/15/21 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю скаржниці ОСОБА_1

за участю представника заінтересованої особи Штефан С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний виконавець Чечелівського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Штефан Світлана Олександрівна, на дії державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулася ОСОБА_1 з даною скаргою (яку пізніше було уточнено), в якій просила: визнати неправомірними дії державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Штефан Світлани Олександрівни; зобов`язати Чечелівський відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт з карток в АТ КБ «Приват банку»: НОМЕР_1 , за особовим рахунком НОМЕР_2 - картка ОСОБА_1 призначена для виплат державної соціальної допомоги на мою дитину з інвалідністю з дитинства ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю, 28.04.2021 року у зв`язку з шахрайськими діями начебто покупців в мережі інтернет на сайті https://www.olx.ua АТ КБ «Приват банком» було замінено на картку НОМЕР_3 , рахунок залишився незмінним; НОМЕР_4 , за особовим рахунком НОМЕР_5 картка ОСОБА_1 , призначена для надання власнику картки кредитних коштів готівкою 28.04.2021 року у зв`язку з шахрайськими діями начебто покупців в мережі інтернет на сайті https://www.olx.ua АТ КБ «Приват банком» було замінено на картку НОМЕР_6 , рахунок залишився незмінним; НОМЕР_7 за особовим рахунком НОМЕР_8 Інтернет картка ОСОБА_1 , призначена для зарахування коштів від продажу власних речей колишнього користування через мережу Інтернет, пластик на дану картку не випускається та не замінюється, рахунок залишився незмінним; НОМЕР_9 за особовим рахунком НОМЕР_10 - картка ОСОБА_1 , призначена для зарахування коштів від родичів без сплати комісії за зарахування коштів 28.04.2021 року у зв`язку з шахрайськими діями начебто покупців в мережі інтернет на сайті https://www.olx.ua АТ КБ «Приват банком» було замінено на картку НОМЕР_11 , рахунок залишився незмінним; НОМЕР_7 вказано помилково в скарзі, НОМЕР_12 за особовим рахунком НОМЕР_13 - картка ОСОБА_3 , призначена для пенсійних виплат, яка прив`язана до моїх рахунків ОСОБА_1 , на підставі виданої моїм батьком довіреності на моє ім`я,на яку накладено арешт помилково виконавцем Чечелівського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_4 , картка не перевипускається без власника, рахунок залишився незмінним; скасувати постанови державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро): про відкриття виконавчого провадження № 62131431/5 від 22.05.2020 року; про накладення арешту на кошти боржника по виконавчому провадженню № 62131431/5 від 23.12.2020 року; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 62131431/5 від 23.12.2020 року. В обґрунтування скарги вказала, що 26.12.2018 року ОСОБА_1 подано позовну заяву до ОСББ «Каверіна - 1». Разом з позовною заявою було подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке в подальшому було задоволено частково. 19.06.2019 року ОСОБА_1 отримала рішення по даній справі, яке в подальшому оскаржила в апеляційному порядку та не погодившись з рішенням апеляційного суду, нею було подано касаційну скаргу. 23.12.2020 року скаржниця отримала смс-повідомлення від Приват банку, з якого дізналася, що на її рахунки в даному банку накладено арешти. В цей же день, зайшовши Єдиний реєстр боржників офіційного сайту Міністерства юстиції України скаржниця дізналась, що на її рахунки в Приватбанку накладено арешт виконавцем Чечелівського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Штефан Світланою Олександрівною, яке зареєстровано та фактично знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 24.12.2020 року звернувшись особисто на прийом до державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Штефан Світлани Олександрівни, вона усно повідомила скаржниці, що наклала арешт на всі її рахунки на підставі надісланого Красногвардійським районним судом виконавчого листа по цивільній судовій справі №204/9551/18 рішення від 03.07.2019 року, яким мені призначено судовий збір у розмірі 5378, 80 грн. Окрім даного судового збору ОСОБА_4 на шматку паперу написала суми, які начебто скаржниця повинна сплатити за виконання виконавчого провадження № 62131481, а саме судовий збір у розмірі 5378,80 грн, виконавчий збір у розмірі 537,88 грн, витрати виконавчого провадження 270,00 грн. Скаржниця вважає, що даний арешт накладено неправомірно, оскільки ухвалою від 08.05.2019 року по цивільній справі №204/9551/18 суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Токар Н.В., її клопотання про відстрочення сплати судового збору за подачу позовної заяви про порушення прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії до відповідача ОСББ «Каверіна 1» - задоволено частково, та відстрочено ОСОБА_1 до ухвалення судового рішення по цивільній справі №204/9551/18 сплату судового збору в розмірі 5378 грн. 80 коп.; 24.12.2020 року ОСОБА_1 звернулась повторно до державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Штефан Світлани Олександрівни з питання зняття арешту з її рахунків в Приват банку у зв`язку із тим, що за Законом України «Про судовий збір» скаржниця звільнена від сплати судового збору, але отримала усну відмову від виконавця ОСОБА_4 , мою заяву від 24.12.2020 року з наданням копій підтвердження того, що цивільна справа 204/9551/18 знаходиться в касаційному цивільному суді, а ні канцелярія, а ні особисто виконавець Чечелівського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_4 , не бажали реєструвати в день її подачі мною, а саме 24.12.2020 року, пояснюючи, що в даний день у Чечелівського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) скорочений робочий день до 16:00 години, у такому випадку я вимушена була дану заяву кинути в поштову скриньку, розташовану саме у відділенні Чечелівського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро); скаржницю не було повідомлено навіть про відкриття виконавчого провадження №62131481 по цивільній справі №204/9551/18. Вважає, що дане виконавче провадження № 62131481 відкрите помилково і є таким що порушує її права на користування коштами, передбачених їй та її дитині законодавством України, або наданих їй матір`ю її чоловіка, на сплату житлово-комунальних послуг за неї та допомога їй в утриманні її дитини та на її лікування.

Декілька разів ОСОБА_1 уточнювала вимоги по скарзі, останній раз 31.05.2021 року (а.с.8, 41, 232)

22 лютого 2021 року від Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшов відзив на скаргу, в якому просили відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 . В обґрунтування вищевказаного зазначено, що 24.12.2020 року ОСОБА_1 у прийомні години звернулась до державного виконавця Відділу про надання інформації стосовно винесеної постанови про арешт коштів боржника від 23.12.2020 року. Боржнику було запропоновано надати до Відділу підтверджуючі документи з банківської установи про те, що рахунки, на які накладено арешт - це рахунки із спеціальним режимом використання. Під час виконання постанови про арешт коштів банками - учасниками обміну, а зокрема АТ КБ «Приват Банк» не повідомлено державному виконавцю відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим законом, кошти боржника, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом та банками не повідомлено виконавця про цільове призначення рахунку та не повернуто постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Також, в матеріалах виконавчого провадження відсутня документально підтверджена інформація від боржника - ОСОБА_1 , що на його рахунки заборонено звертати стягнення, оскільки вони мають спеціальний режим використання, а саме для соціальних виплат. До відділу не надходили повідомлення з фінансової установи - АТ «Приват Банк», або від боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_1 про цільове призначення рахунків або те, що вони мають спеціальний режим використання. ОСОБА_1 з моменту відкриття виконавчого провадження не сплачено жодної суми в рахунок погашення боргу, також, боржником не надавались до відділу документи підтверджуючі, що на її рахунки заборонено звертати стягнення.

Крім цього, скаржницею було подано відповідь на відзив, в якому вона просила задовольнити її скаргу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свою скаргу та наполягала на її розгляді, посилаючись на обставини, викладені в ній.

Державний виконавець Чечелівського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Штефан С.О. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, посилаючись на обставини, викладені раніше у відзиві на скаргу.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Разом зі скаргою до суду надійшла заява про поновлення процесуального строку для подання скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Вивчивши заяву скаржниці про поновлення строку для подання скарги, суд прийшов до висновку, що дану заяву необхідно задовольнити та поновити строк для подання скарги.

В судовому засіданні встановлено, що 03 червня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська розглянув справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1» в особі голови Трубіциної Ніни Михайлівни про визнання дій такими, що порушують право на отримання якісних та в повному обсязі послуг, зобов`язання здійснити перерахунок та стягнення моральної шкоди, яким, серед іншого, вирішив: стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 5378 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного, 10 квітня 2020 року судом було видано виконавчий лист (а.с. 99).

Згідно з ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

22 травня 2020 року державним виконавцем Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Штефан С.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП № 62131481) (а.с. 101).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

23 грудня 2020 року державним виконавцем Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Штефан С.В. винесена постанова про арешт коштів боржника, відповідно до якої: накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику: ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 6186,68 грн. (а.с. 103-104).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася до начальника Чечелівського відділу виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сухова І.О. із заявою, в якій просила зняти арешт з карток.

З відповіді начальника Чечелівського відділу виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сухова І.О. № 16 від 08.01.2021 року вбачається, що на запитання боржника у скарзі щодо накладення арешту на соціальну карту повідомляє, що в постанові про арешт коштів боржника зазначено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику. Тобто, державному виконавцю не надано підтверджуючих документів про цільове призначення рахунків або те, що вони мають спеціальний режим використання. Під час виконання постанови про арешт коштів банками - учасниками обміну, а зокрема АТ КБ «Приват Банк» не повідомлено державному виконавцю відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим законом, кошти боржника, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом та банками не повідомлено виконавця про цільове призначення рахунку та не повернуто постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Також, в матеріалах виконавчого провадження відсутня документально підтверджена інформація від боржника, що на його рахунки заборонено звертати стягнення, оскільки вони мають спеціальний режим використання, а саме для соціальних виплат (а.с. 137-138).

В той же час, відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З матеріалів справи вбачається, що скаржницею не надано державному виконавцю документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2021 року витребувано у Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) документи, на підставі яких було накладено арешт на наступні картки скаржника: НОМЕР_1 ; НОМЕР_7 ; НОМЕР_9 ; НОМЕР_7 , із наданням виписки по даним карткам скаржника, а також зазначенням цільового призначення даних карток (а.с. 173-175).

Втім, на день розгляду скарги, витребувана судом інформація з АТ КБ «Приват Банк» на адресу суду не надходила, а скаржниця наполягала на негайному розгляді скарги, та вважала. Що всі докази для розгляду справи по суті є в наявності.

В матеріалах справи наявна відповідь АТ КБ «Приват Банк» від 19.02.2021 року, з якої вбачається, що відповідно до п. 9.11 Інструкції зняття арешту з коштів банк здійснює за постановою державного виконавця, прийнятою відповідно до законодавства, або за постановою слідчого, коли під час провадження досудового слідства в застосуванні цього заходу відпаде потреба, а також за рішенням суду, яке надійшло до банку безпосередньо від суду (а.с. 167-168).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Так, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

В постанові Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 912/1856/16 вказано, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Таким чином, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.10.2017 у справі № 914/1128/16. Отже ефективний спосіб захист має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства (з повним текстом постанови можливо ознайомитись за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/Review/79545565).

Зі скарги вбачається, що скаржниця просить зобов`язати саме Чечелівський відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт з карток в АТ КБ «Приват банку». Суду представлені незавірені копії про наявність рахунків та їх призначення. Крім того, виконавець виносив постанову від 23.12.2020 року про накладання арешту коштів боржника, не зазначая конкретних рахунків або карток. Докази про рахунки та картки, які є в матеріалах справи належним чином не завірені.

Скаржницею заявлені вимоги і щодо скасування Постанови про відкриття виконавчого провадження та Постанови про виконавчий збір. При цьому ОСОБА_1 пояснила, що виконавець не мав права відкривати виконавче провадження у зв`язку з тим, що нею подана касаційна скарга. Суд вважає, що виконавець дотримувався діючого законодавства, тому в цій частині вимог необхідно відмовити. Щодо зупинення виконавчого провадження питання не ставилося.

Крім того, суд вище вказував про звернення ОСОБА_1 до виконавчої служби з приводу спірного виконавчого провадження та арешту рахунків. Таким чином, ОСОБА_1 знала про відкриття даного виконавчого провадження ще в січні 2021 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її скарги.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення правовідношень), ст. ст. 5, 12, 13, 76-82, 89, 247, 258-261, 352-354, 447, 449, 450, 451 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний виконавець Чечелівського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Штефан Світлана Олександрівна, на дії державного виконавця - відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення суддею в порядку ч. 1 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день складення її повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Самсонова