ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
24 червня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області
головуючого судді: Осаулової Н.А.
за участю секретаря: М`ячикової І.В.,
з участю: представника позивача Крушинської А.Є. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Фастів в приміщенні суду цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, -
У вересні 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Позов мотивував тим, що Орган опіки та піклування розглянув заяву гр. ОСОБА_3 , щодо надання висновку до Фастівського міськрайонного суду щодо доцільності та відповідності інтересам дитини позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач посилається на те, що батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадяни ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Проте, рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2019 року, матір неповнолітнього ОСОБА_6 , ОСОБА_5 оголошено померлою, а станом на день звернення до суду місце проживання/перебування гр. ОСОБА_2 невідомо. ОСОБА_7 написав заяву про позбавлення батьківських прав його батька ОСОБА_2 .. Позивач зазначає, що на даний час неповнолітнього ОСОБА_6 , службою у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради, 17 липня 2020 року взято на первинний облік та визначено тимчасове влаштування в сім`ю рідної бабусі гр. ОСОБА_3 .. Відповідач життям та здоров`ям неповнолітнього сина не цікавиться, не приймає участі у його вихованні та забезпеченні всім необхідним. Тому, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено до підготовчого судового засідання.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2021 року у даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав викладених в ньому, просила суд його задовольнити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечувала.
Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду Київської області, в судове засідання не з`явився, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Третя особа в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд проводити судове засідання без її участі. Зазначила, що позов підтримує.
Згідно ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача та неповнолітньої дитини, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення по суті, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с 17)
Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2019 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було оголошено померлою та датою смерті вказано ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.14-15).

Так, на підставі вищевказаного рішення суду Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київської області 25 вересня 2019 року зроблено актовий запис № 03 та видано свідоцтво про Смерть Серія НОМЕР_1 (а.с. 20)

17 липня 2020 року до Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області звернувся неповнолітній ОСОБА_4 із заявою, в якій просив позбавити батьківських прав його батька ОСОБА_2 . Зазначив, що батька він ніколи не бачив, батько його утриманням не займався, не підтримував з ним зв`язків (а.с. 23).

Службою у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області 17 липня 2020 року Наказом № 335, було взято на первинний облік неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як дитину, яка залишилася без батьківського піклування (а.с. 19).

Того ж дня, Службою у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області Наказом № 11, було визначено тимчасове влаштування неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 , до прийняття рішення про влаштування дитини, в сім`ю рідної бабусі гр. ОСОБА_3 (а.с. 18).

Як вбачається із Акту обстеження умов проживання від 17 липня 2020 року, неповнолітнього ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , санітарно-гігієнічні умови задовільні, будинок облаштований необхідними меблями та предметами побуту. Для дитини є окрема кімната, яка облаштована меблями та предметами особистого користування (ліжко, письмовий стіл, книжки відповідно віку, канцелярське приладдя, ноутбук, мобільний телефон, посезонний одяг та взуття) (а.с. 21).

Згідно Характеристик ОСОБА_4 , 2005 року народження, наданих Фастівським НВК «Ліцей-ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2», ОСОБА_4 навчається в даному навчальному закладі з 1 класу. Програмовий матеріал засвоює на середньому рівні, навчається не в повну міру своїх можливостей. Заклад освіти відвідує систематично. Шкільним приладдям забезпечений, має охайний одяг. ОСОБА_6 інколи проявляє хвилювання у спілкуванні, намагається привернути до себе увагу, емоційно реагує на зауваження. У спілкування з однолітками товариський, добрий, має друзів у класі, із задоволенням бере участь у позашкільних закладах. Дитина проживає, із старшим братом та бабусею. Тітка, ОСОБА_8 проживає окремо, підтримує тісний зв`язок із ОСОБА_6 , цікавиться шкільним життям дитини. Батько, з сином не проживає, шкільним життям не цікавиться, шкільні батьківські збори не відвідує (а.с. 16, 24).

Як вбачається з наявного в матеріалах справи Висновку органу опіки та піклування Фастівської міської ради за № 06-23/3756 від 27 серпня 2020 року, Орган опіки та піклування Фастівської міської ради , враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, протокол № 12 від 04 серпня 2020 року, вважає доцільним та таким, що відповідатиме інтересам дитини, позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного Кодексу України (далі за текстом - СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом.

Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується Висновок органу опіки та піклування Фастівської міської ради за № 06-23/3756 від 27 серпня 2020 року, суд вважає останній достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина ОСОБА_6 , не цікавиться його здоров`ям та життям, матеріальної допомоги не надає, жодних спроб побачити сина та налагодити з ним відносини не здійснює.

Більш того, в судовому засідання, судом було заслухано думку неповнолітнього ОСОБА_6 , який пояснив, що проживає разом із бабусею та братом. Його мама померла, а батько невідомо куди дівся. Батька він взагалі не пам`ятає. Зазначив, що батько жодного разу не цікався, його життям, не піклувався про нього, не забезпечував та не підтримував його. Тому, хоче, щоб батька позбавили батьківських прав відносно нього.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, враховуючи думку неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2 , відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів на його утримання, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 166 СК України визначено, що особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно роз`яснень наданих в а. 7 п 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про питання аліментів на дитину.

Так, стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає, хоча може та повинен надавати таку допомогу, оскільки знаходиться в працездатному віці, а тому повинен відшукати можливість заробітку для належного забезпечення сина всім необхідним.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне позовну вимогу про стягнення аліментів задовольнити, та стягнути з відповідача на користь неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на його утримання, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, і до досягнення сином повноліття.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява подана до суду 15 вересня 2020 року, а тому з відповідача підлягають стягненню аліменти, починаючи з дня звернення до суду.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 1681 грн. 60 коп..

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 150, 152, 155, 164-166, 180-183, Сімейного Кодексу України, ст. ст. 4, 10, 13, 81,141, 258-259, 265, 268, 273, 280-284, 354, 430 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов - задовольнити.

Позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, а саме з 15 вересня 2020 року, і до досягнення сином повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою завою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга позивачем на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області, , місцезнаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, площа Соборна, 1, тел. 6-02-16, .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер, паспорті дані, адреса місця проживання та реєстрації невідомі.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Осаулова Н.А.

Повний текст виготовлено 30.06.2021 р.