Справа №642/2955/21
Провадження №2-з/639/78/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

11 червня 2021 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі судді Баркової Н.В., розглядаючи у порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову представника позивача Харківської міської радиу цивільній справі №642/2955/21 за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 про знесення самовільної надбудови, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Харківської міської радизвернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить суд зобов`язати відповідача за власний рахунок знести надбудови вище першого поверху будинку літ. «Б-1» за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до поверхового плану з експлуатацією приміщень на вказану будівлю станом на 21.06.1951 року із матеріалів інвентаризаційної справи №32789, що знаходиться у Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради та стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 21.05.2021 року цивільну справу за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 про знесення самовільної надбудови- передано до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Відповідно до супровідного листа Ленінського районного суду м. Харкова від 24.05.2021 року вищевказані матеріали цивільної справи направлені на адресу Жовтневого районного суду м. Харкова та отримані останнім 10.06.2021 року.

Відтак, для розгляду даної заяви автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Жовтневого районного суду м. Харкова - Баркову Н.В.

На даний час провадження у цивільній справі №642/2955/21 за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 про знесення самовільної надбудовине відкрито, оскільки судом 11.06.2021 року з метою з`ясування інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача ОСОБА_1 , на підставі вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, направлено відповідний запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання м. Харкова, однак відповідь на адресу суду на даний час не надходила.

Разом з позовом позивачем Харківською міською радою подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить заборонити будь-яким органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам, особам які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, заборонити вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів (реєстрацією права власності та інших речових прав) щодо надбудов вище першого поверху будинку літ. «Б-1» за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву про забезпечення позову представник позивача обґрунтовує тим, що у випадку реєстрації прав на надбудови вище першого поверху будинку літ. «Б-1» за адресою: АДРЕСА_1 за іншими особами, відмінними від відповідача, виконання судового рішення на користь Харківської міської ради може бути суттєво ускладнено необхідністю спочатку визнати таку державну реєстрацію права власності незаконною в судовому порядку. Таким чином невжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки Харківська міська рада не зможе їх захистити в межах лише цього судового провадження без нових звернень до суду. При цьому представник позивача посилається на судову практику Верховного Суду у складі суддів об`єднаної плати Касаційного господарського суду, викладену у постанові від 16.09.2018 року у справі №910/1040/18

Суд, дослідивши матеріали позову та заяви про забезпечення позову, вважає її такою, що задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, 2) забороною вчиняти певні дії.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (Зі змінами, внесеними згідно з Постановою № 2 від 12.06.2009 року) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, оцінивши доводи представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову з огляду на зміст позовних вимог та зміст такої заяви і обсяг заходів забезпечення позову на даний час задоволенню не підлягає, оскільки заявником не надано будь-яких доказів очевидної і об`єктивної загрози незаконного вчинення будь-яких реєстраційних дій, здійснення проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, незаконного внесення будь-яких записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, змін до таких записів та/або незаконного скасування таких записів (реєстрації права власності та інших речових прав) щодо надбудов вище першого поверху будинку літ. «Б-1» за адресою: АДРЕСА_1 .

Також позивачем недостатньо обґрунтовано і не доведено факт того, що невжиття саме таких за обсягом заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання в подальшому рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому суд вважає безпідставним посилання представника позивача на судову практику Верховного Суду у складі суддів об`єднаної плати Касаційного господарського суду, викладену у постанові від 16.09.2018 року у справі №910/1040/18, оскільки висновки, що містяться у вказаному судовому рішенні, стосуються інших правовідносин і викладені на обґрунтування розгляду заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 20.12.2017 № 7861, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Дмитром Олеговичем (далі - Приватний нотаріус), яким звернено стягнення на нерухоме майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання виконавчого напису нотаріуса №7861, вчиненого 20.12.2017 року.

Всі інші доводи заявника стосуються підстав та предмету позову, з якими позивач звернувся до суду, однак оцінка таким доводам може бути надана судом лише за результатами розгляду справи по суті в судовому засіданні.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 149-153, 189, 197, 198, 200, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову представника позивача Харківської міської радиу цивільній справі №642/2955/21 за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 про знесення самовільної надбудови відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 11.06.2021 року.

Суддя Н.В. Баркова