Справа № 165/808/21
Провадження № 2/165/358/21
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
заочне
01 грудня 2021 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ушакова М.М.,
з участю секретаря Лубаєвської Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
встановив:
12 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Позивач свої вимоги обгрунтовує тим, що являється власником двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 50,5 кв.м., в тому числі житловою 28,1 кв.м., яку набула на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Нововолинським міським Фондом комунального майна 16.01.1995р. 1/3 частина квартири та договору дарування частини квартири, посвідченого нотаріусом 30.07.2002р. 2/3 частини квартири. Вказує, що її право власності має державну реєстрацію, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.03.2021. Вказує, що крім неї у даній квартирі ще зареєстрована відповідач по справі ОСОБА_2 , яка є її матір`ю. Зазначає, що на момент відчуження їй батьками своїх часток спірної квартири за договором дарування від 30.07.2002р. її матір ОСОБА_2 не проживала в спірній квартирі і не проживає в ній по даний час, отже вона не являється членом чи бувшим членом її сім`ї. Вказує, що в спірній квартирі відсутнє будь-яке майно відповідача та особисті речі, ключа від вхідних дверей відповідач ніколи не мала, вона не підтримує зв`язку зі спірною квартирою, не оплачує комунальних послуг. Крім того позивач зазначає, що набувши у власність спірне житло, вона не укладала з відповідачем договору найму і не має наміру в подальшому укласти з нею договір найму спірної квартири, будь-якої іншої домовленості щодо проживання відповідача та реєстрації місця проживання в спірній квартирі в неї з відповідачем не було, фактично відповідач коли була зареєстрована у спірній квартирі постійно проживала і проживає в іншій житловій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , перешкод у користуванні житловим приміщенням позивач матері не чинила. Позивач вказує, що реєстрація відповідача в спірній квартирі обмежує її права власника, перешкоджає у вільному розпорядженні спірною квартирою, зокрема продаж, обмін. Тому позивач звернулась до суду, просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 до проведення судового засідання подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через судовий виклик, про причини неявки в судове засідання не повідомила.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Із копії свідоцтва про право власності на житло від 16.01.1995 (а.с.4), копії договору дарування частини квартири від 30.07.2002 (а.с.5), копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.03.2021 (а.с.6), довідки про склад сім`ї зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №349 від 12.03.2021 (а.с.7), копії технічного паспорта (а.с.14-15) вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 .
Із копії будинкової книги встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.8-13).
Із акту від 03.03.2021 складеного головою ОСББ "Сузір`я" встановлено, що за адресою: АДРЕСА_3 зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка у вказаній квартирі ніколи не проживала від дня реєстрації з 11.05.2000 року по даний час (а.с.15).
Із листа голови ОСББ "Сузір`я" встановлено, що гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце постійного проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , не зверталась до голови ОСББ "Сузір`я" із скаргами з приводу перешкоджання їй користуванням житловою квартирою за місцем її реєстрації (а.с.17).
У відповідності до ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною другою статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ст.72 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 більше року, а саме від дня реєстрації з 11.05.2000 року не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 без поважних причин, тому суд позов задовольняє та визнає її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280, 281, 282 ЦПК України, на підставі ст.ст. 317, 319, 321, 379, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 72, 150 ЖК України, суд, -
Позов задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо доВолинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Головуючий суддя М.М. Ушаков