СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/90/21
ун. № 759/4666/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м.Києва

в складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.;

при секретарі Істомній О.Г.;

за участю представника скаржника Жуковської Т.Р.

стягувача ОСОБА_2

представника стягувача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_4 , суб`єкт оскарження: старший державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Джулай Юлії Юріївни, стягувач: ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2021р. скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати дії старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Джулай Ю.Ю. щодо неврахування грошової суми на загальну суму 134 934 грн. 18 коп. (розрахунок додається) в якості сплати аліментів у рамках виконавчого провадження № 64618965, а також нарахування заборгованості зі сплати аліментів за період з березня 2013р. по 9.11.2013р., виходячи з середньої заробітної плати по м. Києві в той час, коли він був зареєстрований в Київській області незаконними та зобов`язати державного виконавця провести повторний розрахунок заборгованості по аліментам із врахуванням вказаної суми та місця його реєстрації.

В обґрунтування скарги посилається на те, що на примусовому виконанні у Оболонському РВ ДВС м. Києва перебуває виконавчий лист № 759/4666/20 від 19.10.2020р., виданий Святошинським районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із 04.03.2013р. і до досягнення дитиною повноліття. Скаржник стверджує, що ним регулярно сплачувались аліменти на дитину, а тому заборгованість по аліментам у нього відсутня, проте державним виконавцем при складанні довідки розрахунку заборгованості не враховано місце його реєстрації в період з березня по жовтень 2013р. за адресою с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київській області та застосована середня заробітна плата по м. Києву, а не по Київській області, а також не враховано 49 платежів та не включено їх до суми сплачених аліментів протягом 2013-2020 років.

Протягом розгляду справи представником скаржника були уточнені вимоги скарги, згідно яких скаржник просить визнати неправомірним та скасувати розрахунки заборгованості із сплати аліментів від 4.03.2021р., від 15.03.2021р. та від 15.04.2021р. про нараховані та сплачені аліменти боржником ОСОБА_4 та зобовязати державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Джулай Ю.Ю. провести повторний розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_4 з врахуванням:

- місця реєстрації ОСОБА_4 у період з березня 2013р. по 09.11.2013р. в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області;

- фактично сплачених ОСОБА_4 грошових коштів в якості аліментів::

04.06.2013 року у розмірі 1200 грн;

03.08.2013 року у розмірі 1200 грн.;

03.10.2013 року у розмірі 1200 грн.;

04.11.2013 року у розмірі 1200 грн.;

03.12.2013 року у розмірі 1200 грн.;

03.01.2014 року у розмрі 1200 грн.;

01.02.2014 року у розмрі 1200 грн.;

01.04.2014 року у розмрі 1200 грн.;

11.06.2014 року у розмрі 1500 грн.;

01.11.2014 року у розмрі 1500 грн.;

03.12.2014 року у розмрі 1300 грн.;

03.02.2015 року у розмрі 1500 грн.;

03.03.2015 року у розмрі 1200 грн.;

02.08.2015 року у розмрі 4000 грн.;

01.09.2015 року у розмрі 4000 грн.;

05.01.2017 року у розмірі 5025,13 грн.;

04.02.2017 року у розмірі 5000 грн.;

07.07.2017 року у розмірі 2800 грн.;

09.08.2017 року у розмірі 2600 грн.;

07.12.2017 року у розмірі 1300 грн.;

02.01.2018 року у розмірі 1000 грн.;

09.03.2018 року у розмірі 1000 грн.;

04.04.2018 року у розмірі 1000 грн.;

05.05.2018 року у розмірі 1000 грн.;

04.06.2018 року у розмірі 1000 грн.;

07.07.2018 року у розмірі 1809,05 грн.;

10.08.2018 року у розмірі 2000 грн.;

23.08.2018 року у розмірі 2000 грн.;

02.09.2018 року у розмірі 4000 грн.;

05.09.2018 року у розмірі 3000 грн.;

11.10.2018 року у розмірі 4000 грн.;

01.11.2018 року у розмірі 7000 грн.;

01.12.2018 року у розмірі 7000 грн.;

03.01.2019 року у розмірі 7000 грн.;

11.02.2019 року у розмірі 7000 грн.;

02.03.2019 року у розмірі 3000 грн.;

05.05.2019 року у розмірі 2000 грн.;

14.05.2019 року у розмірі 2000 грн.;

18.08.2019 року у розмірі 3000 грн.;

23.08.2019 року у розмірі 2500 грн.;

07.01.2020 року у розмірі 3000 грн.;

02.02.2020 року у розмірі 3000 грн.;

11.03.2020 року у розмірі 3000 грн.;

02.04.2020 року у розмірі 3000 грн.;

05.05.2020 року у розмірі 3000 грн.;

10.08.2020 року у розмірі 3000 грн.;

06.11.2020 року у розмірі 5000 грн.;

02.12.2020 року у розмірі 5000 грн.

У судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримала.

Стягувач та її представник проти скарги заперечували, посилаючись на те, що крім сплати аліментів між сторонами існували інші домовленості щодо оплати ОСОБА_4 додаткових витрат, зокрема, навчання, послуг репетиторів, медичних послуг, оренди квартири, придбання дитині подарунків, а тому вказані кошти надавались ним саме на ці витрати. Кошти в якості аліментів пересилались з зазначенням в квитанції про те, що це аліменти, а тому просить врахувати в якості аліментів лише квитанції з призначенням платежу "аліменти".

Державний виконавець в судове засідання не з'явився повторно, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення представника скаржника, стягувача та представника стягувача, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 1.04.2013р. частково задоволено зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, позиваючи - 4.03.2013р. і до повноліття дитини.

Постановою Київського апеляційного суду від 17.09.2020р. відновлено втрачане судове провадження по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів шляхом відтворення повного тексту рішення Керченського міського суду АР Крим від 01.04.2013р., унікальний номер № 107/715/13-ц, провадження № 2/107/675/13 (т. 1 а.с. 193-202).

19.10.2020р. Святошинським районним судом м. Києві у рамках цивільної справи № 759/4666/20 на підставі заяви стягувача видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із 04.03.2013р. і до досягнення дитиною повноліття (т. 1 а.с. 206-210).

За вказаним виконавчим листом старшим державним виконавцем Оболонського РВ ДВС у м. Києві 25.02.2021р. було відкрито виконавче провадження № 64618965 (т. 2 а.с. 95).

1.03.2021р. адвокат Жуковська Т.Р., яка діє в інтересах боржника ОСОБА_4 клопотанням № 4 повідомила державного виконавця про добровільне здійснення оплати аліментів шляхом направлення поштових грошових переказів або перерахування грошових коштів на банківську картку ОСОБА_2 , одночасно повідомивши, що ОСОБА_4 у період 2013-2016р. сплачував усі додаткові витрати на навчання та виховання дитини, які були значними, а також надала копії платіжних документів прл сплату аліментів за період з 2013р. по лютий 2021р. включно (т. 2 а.с. 96-156).

04.03.2021 року державним виконавцем Джулай Ю.Ю. було складено довідку-розрахунок заборгованості по аліментах у рамках вказаного виконавчого провадження, і було зафіксовано, що станом на 28.02.2021 року заборгованість ОСОБА_4 складає 98 150,80 грн. (а.с. 166-168). У цей самий день 04.03.2021 року боржнику було направлено повідомлення про внесення відомостей щодо ОСОБА_4 до Єдиного реєстру боржників (т. 2 а.с. 171).

За клопотанням представника боржника - адвоката Жуковської Т.Р. 15.03.2021р. державним виконавцем Джулай Ю.Ю. було проведено повторний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів та зафіксовано, що станом на 15.03.2021р. заборгованість ОСОБА_4 по аліментам становить 73186,80 грн. (т. 2 а.с. 195-197).

З матеріалів справи, а саме зазначеного вище розрахунку заборгованості ОСОБА_4 вбачається, що державний виконавець при здійсненні розрахунку щомісячної суми аліментів за період із березня 2013р. по жовтень 2013р. виходив із середньої заробітної плати по м. Києву, керувався приписами ч. 2 ст. 195 СК України.

Проте, із копії трудової книжки боржника вбачається, що у даний період часу він перебував на обліку та отримував допомогу по безробіттю у Києво-Святошинському районному центрі зайнятості Київської області (т. 2 а.с. 238-239).

Крім того, факт реєстрації ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 в період з 20.06.2012р. по 30.10.2013р. підтверджується Борщагівською сільською радою Бучанського району Київської області (т. 4 а.с. 187).

Частиною третьою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Відповідно до ст. 195 Сімейного кодексу заборгованість по аліментам, присудженим у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

На даний час дії виконавця щодо здійснення розрахунку, виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної місцевості оскаржуються стягувачем у встановленому порядку, остаточного рішення по скарзі не прийнято (т. 4 а.с. 86-110).

Згідно частини 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За статтею 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

У п. 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Мінюсту України № 512/5 від 2.04.2012р. передбачено, що розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що при нарахуванні заборгованості з аліментів за період з березня 2013р. по 30.10.2013р. державним виконавцем не був врахований той факт, що боржник проживав в Київській області, а тому розрахунок заборгованості, проведений ним 15.03.2021р., в цій частині є неточним, оскільки у його основу було покладено хибні відомості про розмір середньої зарплати за місцем проживання боржника.

З наданих представником скаржника квитанцій та платіжних доручень за період з 2013 по 2020р.р. вбачається, що скаржником, а в 2013р. і його батьком, на адресу стягувача ОСОБА_2 регулярно перераховувались кошти в різних сумах (т. 2 а.с. 106-156).

Однак, як встановлено в судовому засіданні та підтверджено представником скаржника в клопотанні № 4 до державного виконавця, ОСОБА_4 , крім аліментів, сплачувались усі додаткові витрати на навчання та виховання дитини, які були значними (т. 2 а.с. 96).

Вказаний факт підтвердила і стягувач ОСОБА_2 в своїх запереченнях та пояснила, що за домовленістю з батьком дитини ним надсилались кошти, крім аліментів, на навчання, послуги репетиторів, медичні послуги, а також на подарунки сину або придбання йому певних речей.

Враховуючи викладене, суд, виходячи з вимог п. 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Мінюсту України № 512/5 від 2.04.2012р., відповідно до якої розрахунок заборгованості обчислюється на підставі квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів, вважає належними доказами сплати аліментів квитанції, в яких зазначено призначення платежу по сплаті аліментів.

Таким чином, як вбачається з доданих сторонами фіскального чеку від 19.11.2014р. на суму 1000грн.; фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» № 0030 від 02.08.2017 року на суму 2 500,00 грн.; фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» № 0031 від 02.08.2017 року на суму 2 500,00 грн.; фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» № 0044 від 04.12.2017 року на суму 5000,00 грн. та повідомлення для отримувача про грошовий переказ; фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» № 0123 від 11.12.2017року на суму 2 500,00 грн., в них міститься призначення платежу по сплаті аліментів (т. 3 а.с. 148-151).

Оскільки кошти, перераховані на підставі вказаних чеків не були враховані державним виконавцем при складанні розрахунку заборгованості, вони підлягають включенню в даний розрахунок.

Інші надані представником скаржника чеки та квитанції, що мають призначення "адресні грошові перекази", "перерахування грошових коштів", "перерахування власних коштів", в тому числі і від батька боржника - ОСОБА_9 , не містять відомостей про призначення платежу по сплаті аліментів, а тому, з огляду на встановлені вище обставини щодо наявності домовленості між сторонами щодо участі батька в додаткових витратах, у суду немає законних підстав для врахування їх в якості платежів по сплаті аліментів, оскільки судове рішення в даному випадку буде грунтуватися на припущеннях.

Посилання представника скаржника на те, що при перерахуванні коштів через "Укрпошта" не було технічної можливості зазначити відомості щодо призначення платежу суд не приймає до уваги, оскільки в фіскальних чеках за аналогічний період такі відомості щодо призначення платежу містяться. Так, в фіскальних чеках від 1.04.2014р. та від 11.06.2014р. відомостей про призначення платежу не міститься, а той час як в аналогічних фіскальних чеках від 1.03.2014р. та від 7.07.2014р. призначення платежу "аліменти" міститься (т. 2 а.с. 111).

З цих же підстав суд не приймає до уваги відповідь "Укрпошти" від 13.05.2021р. про те, що зазначення відмітки "Аліменти" Укрпоштою розпочато лише з лютого 2015р. (т. 4 а.с. 112-113).

Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення державним виконавцем здійснення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів в частині нарахування заборгованості по аліментах, виходячи із заробітної плати по м. Києву в той час як боржник проживав в Київській області, а також неврахування платежів, здійснених боржником згідно фіскального чеку від 19.11.2014р. в розмірі 1000грн., згідно фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» № 0030 від 02.08.2017 року у розмірі 2 500,00 грн., згідно фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» № 0031 від 02.08.2017 року у розмірі 2500,00 грн., згідно фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» № 0044 від 04.12.2017 року у розмірі 5000,00 грн. та повідомлення для отримувача про грошовий переказ, згідно фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» № 0123 від 11.12.2017 року у розмірі 2500,00 грн., а тому порушене право боржника підлягає поновленню шляхом зобов`язання старшого державного виконавця провести повторний розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_4 з урахуванням місця реєстрації ОСОБА_4 у період з березня 2013р. по 30.10.2013р. в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області та з урахуванням платежів на загальну суму 13 500грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 79, 81, 447-453 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_4 , суб`єкт оскарження: старший державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Джулай Юлії Юріївни, стягувач: ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Зобов`язати старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Джулай Юлію Юріївну провести повторний розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_4 з урахуванням:

- місця реєстрації ОСОБА_4 у період з березня 2013р. по 30.11.2013р. в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області;

- сплачених ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в якості аліментів:

- згідно фіскального чеку від 19.11.2014р. в розмірі 1000грн.;

- згідно фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» № 0030 від 02.08.2017 року у розмірі

2 500,00 грн.;

-згідно фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» № 0031 від 02.08.2017 року у розмірі 2 500,00 грн.;

-згідно фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» № 0044 від 04.12.2017 року у розмірі 5000,00 грн. та повідомлення для отримувача про грошовий переказ;

-згідно фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» № 0123 від 11.12.2017 року у розмірі 2 500,00 грн.;

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 11.06.2021р.

Суддя Т.В. Кириленко