Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

з участю секретаря судового засідання - Буткевич Л.В.,

розглянувши в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна,

установив:

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про зняття арешту посилаючись на те, що 19.07.2004 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби дніпровського районного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-453, виданого Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/4 частини доходу, було винесено постанову АА № 384711 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, згідно якої накладено арешт на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , 1961 року народження. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Відповідно до заповіту від 29.08.2012 року вона є спадкоємцем після смерті померлого брата - ОСОБА_2 . 24.11.2020 року вона звернулась до приватного нотаріуса КМНО Захарченка Т.С. із заявою про прийняття спадщини після померлого брата, та 24.11.2020 року відкрита спадкова справа № 53/2020. Однак, отримати спадщину вона позбавлена можливості, оскільки накладено арешт на майно померлого згідно постанови виконавця. На її звернення до виконавчої служби, отримала відповідь, про те, що виконавчі документи відносно ОСОБА_2 на виконанні у відділі не перебувають та не вдалось ідентифікувати на підставі якого виконавчого документа накладено арешт на його майно, оскільки за 2004 рік в АСВП відсутня інформація. Наявність арешту позбавляє її права як спадкоємця за заповітом.

До суду позивач не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, та задоволення позовних вимог у повному обсязі.

До суду представник відповідача не з`явився, надіслав лист про слухання справи без його присутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 10.09.2021 року.

15.09.2021 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями, визначено головуючого суддю.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.09.2021 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 11.11.2021 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

В суді встановлено, що 07.02.1997 року Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-453 на стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмір 1/4 частини доходів, який був пред`явлений до виконання до ВДВС Дніпровського району м. Києва.

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.07.2004 року серії АА № 384711, накладено арешт на 1//4 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер.

Згідно заповіту від 29.08.2012 року ОСОБА_2 заповів усе своє майно сестрі - ОСОБА_1 .

24.11.2020 року приватним нотаріусом КМНО Захарченко Т.С. заведено спадкову справу № 53/2020 щодо майна померлого ОСОБА_2 .

Згідно листа Дніпровського районного відділу виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві № 58493 від 21.07.2021 року, в відділі відсутній виконавчий лист відносно ОСОБА_2 . Крім того, перевіркою системи виконавчих проваджень не вдалось ідентифікувати на підставі якого виконавчого документа накладено арешт на майно, оскільки за 2004 рік в АСВП відсутня інформація.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявний запис про арешт нерухомого майна № 1217659 а саме АДРЕСА_1 , на підставі постанови АА № 384711 від 19..07.2004 року ВДВС, заборона № 219, власником є ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1218 до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ч. 1 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (що діяв на момент подій) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Оскільки, виконавче провадження відсутнє, позивач позбавлений можливості захистити свої законні права поза судовим вирішення спірного питання.

Враховуючи викладене та норми законодавства, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 321 ЦК України, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року), ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна - задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна № 1217659, а саме 1//4 частки квартири АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови АА № 384711 від 19.07.2004 року державного виконавця Богачук І.М. Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції, заборона № 219, співвласником якої є ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 08.12.2021 року.

Суддя: