19.05.2021 Єдиний унікальний номер 205/2709/21
Єдиний унікальний номер 205/2709/21
Провадження № 2к/205/1/21
УХВАЛА

19 травня 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання ОСОБА_1 , заінтересована особа Новокодацький районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, заінтересована особа Новокодацький районний у м. Дніпрі ВДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

У своїй заяві заявник зазначив, що 01 листопада 1996 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, про що відділом РАГС виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська зроблено актовий запис № 881. Рішенням дільничного суду м. Люденшайд ФРН від 22 березня 2001 року шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було розірвано. Рішення не оскаржувалося набрало законної сили. Заявник звернувся до Новокодацького районного у м. Дніпрі ВРАЦС із вказаним рішенням, проте згідно з відповіддю РАЦС, йому було роз`яснено, що вказане рішення іноземного суду не має юридичної сили, в органів РАЦС відсутні правові підстави для внесення змін до актового запису про реєстрацію шлюбу. Просив суд визнати в Україні рішення дільничного суду м. Люденшайд ФРН від 22 березня 2001 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який було зареєстровано у ВРАГС виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська 01 листопада 1996 року, актовий запис № 881. У свої заяві до суду представник заявника просив справу розглядати за його відсутності, вимоги підтримав, просив клопотання задовольнити та визнати рішення іноземного суду в Україні.

Заінтересована особа Новокодацький районний у м. Дніпрі ВДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) свого представника у судове засідання не направив, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки свого представника судові не повідомив, у встановлений законом строк заперечення на клопотання не надав.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 473 ЦПК України неявка без поважних причин у судове засідання заінтересованих осіб або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із заінтересованих осіб не було порушено питання про перенесення його розгляд.

Ознайомившись із матеріалами клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 листопада 1996 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, про що відділом РАГС виконкому Ленінської ради м. Дніпропетровська зроблено актовий запис № 881 (а.с. 5).

Рішенням Дільничного суду м. Люденшайд Федеративної Республіки Німеччини від 22 березня 2001 року, яке набрало законної сили 22 березня 2001 року, шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було (а.с. 10-12).

Згідно з відповіддю Новокодацького районний у м. Дніпрі ВДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 2121/20.17-36 від 03 жовтня 2020 року проставити відмітку в актовому записі № 881 від 01 листопада 1996 року про розірвання шлюбу немає можливості відповідно до норм чинного законодавства України та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 6).

Відповідно до статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного Законодавства України.

В Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили (частина перша статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Згідно зі статтею 52 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікованої із застереженнями Законом № 240/94-ВР від 10 листопада 1994 року, винесені установами юстиції кожної з Договірних Сторін, що вступили в законну силу рішення, що не вимагають за своїм характером виконання, визнаються на територіях інших Договірних Сторін без спеціального провадження за умови якщо: а) установи юстиції запитуваної Договірної Сторони не винесли раніше по цій справі рішення, що вступило в законну силу; б) справа відповідно до цієї Конвенції, а у випадках, не передбачених нею, відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої рішення повинне бути визнане, не відноситься до виняткової компетенції установ юстиції цієї Договірної Сторони.

Статтею 471 ЦПК України передбачено, що рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

У визнанні в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, може бути відмовлено з підстав, встановлених статтею 468 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про міжнародне приватне право», якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, вважається, що вона існує, оскільки не доведено інше.

Згідно з частиною другою статті 462 ЦПК України у разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Отже, принцип взаємності означає, що рішення суду певної держави повинно визнаватись та виконуватись в України, якщо тільки іншою стороною не надано доказів того, що рішення українських судів не визнаються і не можуть бути виконані на території такої держави.

Таким чином, зазначене рішення іноземного суду, за законодавством держави, на території якого воно постановлено, набрало законної сили; сторони, стосовно яких постановлено зазначене рішення іноземного суду приймали участь у судовому процесі; рішення у справі постановлено судом, що відповідає нормам чинного законодавства України та предмет спору за законами України підлягає судовому розгляду; відомості про ухвалення рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, а також відомості про те, що раніше в Україні було визнано та надано дозвіл на виконання зазначеного рішення іноземної держави відсутні; заяву подано у визначенні нормами чинного законодавства строки та виконання зазначеного рішення не загрожує інтересам України, тобто підстави передбачені ст. 468 ЦПК України, для відмови у визнанні в Україні зазначеного рішення іноземного суду відсутні, тому суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, рішення іноземного суду визнанню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 471-473 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Визнати рішення Дільничного суду м. Люденшайд Федеративної Республіки Німеччини від 22 березня 2001 року, яке набрало законної сили 22 березня 2001 року, яким шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , зареєстрований 01 листопада 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 881, розірваний.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: