Справа № 342/886/20
Провадження № 22-ц/4808/1012/21
Головуючий у 1 інстанції Федів Л. М.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої (суддя-доповідач) Мелінишин Г.П.

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Городенківського районного суду в складі судді Федів Л.М., постановлену 25 травня 2021 року в м. Городенці Івано-Франківської області, в справі за позовом ОСОБА_1 до Кунисівської сільської ради, Чернелицької селищної ради про визнання заповіту доказовим юридичним фактом посягання місцевою владою с. Кунисівці на її приватну власність, визнання порушення місцевою владою с. Кунисівці немайного права сім`ї ОСОБА_2 та відновлення права,

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення доказів, в якій просила витребувати із Чернелицької селищної ради (Кунисівського старостинського округу) інформацію хто був першим власником прибудинкової землі, що належала до господарства сім`ї ОСОБА_2 в 1948-1950 роки; чиї господарства на той час межували з трьох сторін з господарством ОСОБА_2 , 1,2,3 (частини, де знаходилось господарство ОСОБА_2 ) карти прибудинкових земель с. Кунисівці; документи плану побудованої хати ОСОБА_2 за 1957 рік; номер господарства, де проживала сім`я ОСОБА_3 із 4-ма дітьми до вселення в господарство ОСОБА_2 .

Ухвалою Городенківського районного суду від 25 травня 2021 року заяву про забезпечення доказів повернуто ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд безпідставно повернув заяву про забезпечення доказів, чим позбавив її права на доведення позовних вимог та справедливий суд.

Відзиву на апеляційну скаргу іншими учасниками справи не подано.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з частиною 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що у даній справі переглядається ухвала про повернення заяви заявнику (пункт 6 статті 353 ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що 21 травня 2021 року ОСОБА_1 подала до Городенківського районного суду заяву про забезпечення доказів, в якій на підставі статей 116, 117 ЦПК України просила витребувати інформацію та документи із Чернелицької селищної ради (Кунисівського старостинського округу) (а.с.117-121).

Повертаючи заяву про забезпечення доказів суд першої інстанції виходив з того, що така заява не відповідає вимогам статей 116, 117 ЦПК України, а саме: заявником не зазначено чітко докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, як і не викладено обставини, що підтверджують наявність підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або подання цього доказу стане згодом неможливим чи утрудненим. Отже не обґрунтовано необхідності забезпечення доказів.

В силу статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

За положеннями частини першої статті 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; 4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; 5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; 6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Згідно з частиною четвертою статті 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Суд першої інстанції, урахувавши вищенаведені норми процесуального закону, та встановивши, що в заяві про забезпечення доказів заявником не зазначено чітко докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, як і наведено обґрунтованих доводів припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання/подання доказів згодом стане неможливим чи утрудненим, дійшов обґрунтованого висновку про її повернення.

Доводи апеляційної скарги про те, що повертаючи заяву про забезпечення доказів суд позбавив її права на доведення позовних вимог та справедливий суд не заслуговують на увагу.

Механізм сприяння сторонам, у яких виникають складнощі в отриманні доказів, і які вони не можуть одержати самостійно, передбачено у статті 84 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Городенківського районного суду від 26 травня 2021 року (на наступний день після винесення оскаржуваної ухвали) було задоволено клопотання ОСОБА_1 та витребувано з Чернелицької селищної ради (Кунисівського старостинського округу): належним чином завірені копії 1, 2, 3 карти прибудинкових земель с. Кунисівці; список осіб, які вступили в місцевий колгосп із землею; належним чином завірену копію документу (плану) на будинок ОСОБА_2 ; належним чином завірену копію технічного паспорта на господарство ОСОБА_2 ; інформацію (документ), який посвідчує, де проживала сім`я ОСОБА_3 із чотирма дітьми до вселення в господарство ОСОБА_2 .

Відповідно до положень статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу місцевого суду - без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Городенківського районного суду від 25 травня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча Г.П. Мелінишин

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин

Повний текст постанови виготовлено 18 червня 2021 року