Справа №2-31/2006
Провадження № 2/408/1030/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Булгакової Г.В.

за участю секретаря Ришкової Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Садовнікова Анастасія Олександрівна, третя особа - Біловодський районний відділ Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Садовнікова А.О., третя особа - Біловодський районний відділ Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна, посилаючись на наступне.

Ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 23 січня 2006 року було задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі № 2-31/2006 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та накладено арешт на майно та грошові кошти ОСОБА_1 . Виконання вказаної ухвали було покладено на Біловодський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області (натепер - Біловодський районний відділ Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), яким було накладено арешт на все нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 та все рухоме майно, зокрема транспортний засіб легковий автомобіль ВАЗ-21093, 1993 року випуску, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності.

В подальшому позов ОСОБА_2 було задоволено та стягнуто на його користь з ОСОБА_1 борг в розмірі 134040 грн.

ОСОБА_1 свої боргові зобов`язання виконав в повному обсязі, та виконавче провадження відносно нього було закінчено в зв`язку з фактичним виконанням судового рішення в повному обсязі. Однак арешт з майна ОСОБА_1 дотепер не знято.

Позивач зазначає, що з метою переоформлення належного йому автомобіля ВАЗ-21093 він звернувся до ТСЦ № 4443 РСЦ ГСЦ МВС в Луганській області (м.Старобільськ), де йому усно повідомили про те, що на вказаний транспортний засіб Біловодським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області в 2006 році накладено арешт та заборону відчуження.

Перевіркою по Єдиною реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивачем встановлено, що відносно нерухомого майна ОСОБА_1 значиться арешт із зазначенням об`єкту обтяження невизначене майно, все майно, та підстави обтяження - ухвала Біловодського районного суду Луганської області від 23 січня 2006 року по цивільній справі № 2-31/2006.

Позивач звернувся до Біловодського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області з проханням зняти арешт на його рухоме та нерухоме майна, але йому було відмовлено, у зв`язку з тим, що станом на 19 червня 2018 року згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень (далі - АСВП) виконавчих документів щодо стягнень з ОСОБА_1 немає, заборона на відчуження транспортних засобів відсутня та було видано відповідну довідку.

Також позивачу в даному органі виконавчої служби повідомлено, що відкрите в 2006 році виконавче провадження про стягнення боргу з ОСОБА_1 , було знищено в зв`язку зі спливом строків його збереження та надано роздруківку «ВП-спецрозділ» станом на 19 грудня 2019 року.

Таким чином, обтяження майна у вигляді арешту, накладеного на вказане рухоме та нерухоме майно позивача порушує його права, як власника, та перешкоджає вільному повноцінному здійсненню права володіння, користування та розпорядження цим майном.

З огляду на викладене, враховуючи, що зняти арешт не є можливим через відсутність матеріалів виконавчого провадження, просить суд зняти арешт, що був накладений Біловодським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області на підставі ухвали Біловодського районного суду Луганської області від 23 січня 2006 року по цивільній справі № 2-31/2006, з рухомого і нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 на праві власності, в тому числі: з будинку, розташованого за адресою - АДРЕСА_1 та транспортного засобу легкового автомобіля ВАЗ-21093, 1993 року випуску, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Позивач ОСОБА_3 та його представник - адвокат Садовнікова А.О. в судовому засіданні присутніми не були, надавши клопотання про розгляд справи без їх участі. На позові наполягають та просять його задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Суд, вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

В ході розгляду справи та дослідження судом доказів були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є власником будинку, розташованого за адресою - АДРЕСА_1 та транспортного засобу легкового автомобіля ВАЗ-21093, 1993 року випуску, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , про що свідчать наявні в матеріалах справи: копія договору купівлі - продажу від 24 грудня 1993 року, зареєстрованого в реєстрі за №1945, копія технічного паспорту, виданого КП «Біловодське районне БТІ», а також копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 14 лютого 2001 року МРЕВ смт. Марківка.

З копії ухвали Біловодського районного суду Луганської області від 23 січня 2006 року по цивільній справі № 2-31/2006 слідує, що судом задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі № 2-31/2006 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та накладено арешт на майно та грошові кошти ОСОБА_1 .

Листом від 27 лютого 2020 року № 2517 Біловодський районний відділ Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)повідомляє, що згідно даних АСВП державним виконавцем накладено арешт на майно боржника згідно акту державного виконавця від 03 лютого 2006 року на виконання ухвали Біловодського районного суду Луганської області від 23 січня 2006 року по цивільній справі № 2-31/2006. Виконавче провадження завершено в зв`язку з виконанням вказаної ухвали суду. Також з цього листа слідує, що видати копії постанови про закінчення виконавчого провадження не надається можливим в зв`язку зі знищенням відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом від 25 грудня 2008 року № 2274/5.

Копією витягу з «ВП-спецрозділ» від 19 грудня 2019 року підтверджується, що виконавче провадження №1678763 завершено 03 лютого 2006 року на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження).

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15 січня 2021 № 196332221 слідує, що на все майно, яке невизначене, та належить ОСОБА_1 накладено арешт, реєстраційний номер обтяження № 2852864, яке зареєстроване на підставі ухвали Біловодського районного суду Луганської області від 23 січня 2006 року по цивільній справі № 2-31/2006.

Водночас з копії Витягу з Єдиного державного реєстру ТЗ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 25 вересня 2020 року №31/12/4443-795 вбачається, що на транспортний засіб легковий автомобіль ВАЗ-21093, 1993 року випуску, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , обмежень щодо експлуатації немає.

Також у відповідь на ухвалу суду про витребування доказів ТСЦ № 4443 РСЦ ГСЦ МВС в Луганській області (м.Старобільськ) надано довідку від 07 квітня 2021 №№31/12/4443-776, з якої слідує, що відповідно відомостей з Єдиного державного реєстру ТЗ стосовно зареєстрованих транспортних засобів станом на 07 квітня 2021 року на транспортний засіб легковий автомобіль ВАЗ-21093, 1993 року випуску, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , відомості про накладення чи зняття арешту відсутні.

Таким чином судом встановлено, що на виконання ухвали Біловодського районного суду Луганської області від 23 січня 2006 року по цивільній справі № 2-31/2006 на рухоме та нерухоме майно позивача ОСОБА_1 органами державної виконавчої служби накладено арешт. Однак відомостей про наявність накладеного арешту на рухоме майно ОСОБА_1 , зокрема легковий автомобіль ВАЗ-21093, 1993 року випуску, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , що йому належить на праві власності, на час розгляду справи судом не встановлено.

При цьому в матеріалах справи відомості про зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , зокрема житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 відсутні.

Також, як встановлено судом з матеріалів справи, державний виконавець позбавлений можливості в установленому Законом України «Про виконавче провадження» зняти обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно, зокрема житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 , в зв`язку з фактичною відсутністю матеріалів виконавчого провадження.

Крім того, в досліджених матеріалах справи судом не встановлено конкретизованого переліку інших об`єктів рухомого та нерухомого майна позивача, на які накладався арешт на підставі вищевказаної ухвали суду.

Отже судом встановлено, що обтяження майна у вигляді арешту, не знятого з нерухомого майна позивача, а саме: житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 ,враховуючи повне виконання боргових зобов`язань та відсутність підстав для продовження обтяження, порушує права позивача, як власника, та перешкоджає вільному повноцінному здійсненню права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути також припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Також, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 56 Закону України «При виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. В разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно позивача, порушується його право власності, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом звільнення майна з-під арешту, оскільки суду не надано відомостей щодо необхідності продовження накладеного арешту на майно позивача, або ж наявності стосовно нього виконавчого провадження, в якому він є боржником.

Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню та підлягає зняттю арешт, що був накладений Біловодським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області на підставі ухвали Біловодського районного суду Луганської області від 23 січня 2006 року по цивільній справі № 2-31/2006, з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 на праві власності а саме: з житлового будинку, розташованого за адресою - АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 16, 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 30, 76-89, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Садовнікова Анастасія Олександрівна, третя особа - Біловодський районний відділ Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна - задовольнити частково.

Зняти арешт з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), накладений Біловодським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області на підставі ухвали Біловодського районного суду Луганської області від 23 січня 2006 року по цивільній справі № 2-31/2006, а саме: з житлового будинку, розташованого за адресою - АДРЕСА_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Біловодський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Г.В. Булгакова