Справа № 457/1255/19 Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/811/1876/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

Секретар Іванова О.О.

розглянувши без участі учасників цивільну справу № 457/1255/19 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Манукян Марти Андріївни на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 25.02.2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 правонаступником якого є ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

в с т а н о в и в:

07 листопада 2019 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики в розмірі 35 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що 12 грудня 2016 року передав в борг ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 35000,00 грн. Дані кошти відповідач позичила у нього строком на 1 (один) рік та зобов`язалася повернути їх позивачу. Строк повернення коштів закінчився 11 грудня 2017 року. Однак, до теперішнього часу відповідач ОСОБА_1 не повернула йому борг. На підтвердження отримання грошових коштів та виникнення зобов`язання по договору позики відповідач надала позивачу власноручно написану розписку від 12.12.2016 року.

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 25 лютого 2020 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 несплачену суму боргу за Договором позики в розмірі 35 000 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила представник відповідача ОСОБА_1 -адвокат Манукян М.А.

В апеляційній скарзі представник відповідачки зазначає, що вважає рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Процесуальні порушення полягають у тому, що суд не надав відповідачу можливості подати відзив на позов, а також докази, які підтверджують заперечення на позов, чим порушив принцип змагальності сторін. Стверджує, що відповідач ставить під сумнів законність договору позики так як такий складений з порушенням норм чинного законодавства та не може бути підставою для стягнення заборгованості. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 17 вересня 2020 року, виданого Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) позивач по справі

ОСОБА_3 помер.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 22 березня 2021 року провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики зупинено на підставі ст.251 ч.1 п.1 ЦПК до вступу у справу правонаступників. (а.с.84).

Згідно листа № 1/02-14/37-2020 від 15.06.2021 року за підписом приватного нотаріуса Легеди М.М. Дрогобицького РНО та Витягу №61994519 від 08.10.2020 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи № 37-2020 зазначено, що єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 є його син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.93,94).

Ухвалою від 05 липня 2021 року до участі у справі як правонаступника позивача залучено ОСОБА_3 .

На виконання вимог ст.360 Цивільного процесуальногокодексу України (далі ЦПК) правонаступником позивача - ОСОБА_3 надано відзив на апеляційну скаргу суду.

У відзиві ОСОБА_3 зазначає, що боргова розписка знаходиться у нього, оскільки його батько ОСОБА_3 перед смертю передав таку йому. Зазначає, що заочне рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 25.02.2020 року, яким задоволено позов його батька ОСОБА_3 ґрунтується на засадах верховенства права, є законним та обґрунтованим, просить таке залишити без змін.

Учасники справи в судове засдідання не зявилися, хоч належним чином були повідомлені про дату, час і місце слухання справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення від 27.11.2021р. та 07.12.2021р., та електронним повідомленням представника відповідача адвоката М. Манукян(додано до матеріалів справи).

Від ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення апеляційної скарги заперечує.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом ч.1ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 12 грудня 2016 року ОСОБА_3 позичив ОСОБА_1 35000 грн. строком на 1 рік.

Факт передачі грошей ОСОБА_1 підтверджується розпискою від 12.12.2016 року написаною власноручно ОСОБА_1 (а.с.5).

У розписці ОСОБА_1 зазначає, що позичає 35 000,00 грн. у ОСОБА_3 з можливістю повернення грошей частинами. Зобов`язується щомісячно платити 1050 грн. процентів. (а.с.5).

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 Цивільного кодексу України (далі ЦК) договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що на виконання вимог ч.2 ст.1047 ЦК відповідач надала позивачу письмову розписку.

Відповідно до приписів ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Таким чином, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом як факту укладення договору, так і факту передачі грошової суми позичальнику.

За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Тому, досліджуючи боргову розписку, необхідно виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа.

Так, чинне законодавство України не передбачає критерії, яким повинна відповідати боргова розписка. Разом з тим, з вищевказаної розписки вбачається, що відповідач взяв у борг в позивача грошові кошти та зобов`язався їх повернути, таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що між сторонами було укладено договір позики.

Крім того, згідно приписів ст.545 ЦК наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Так як оригінал боргової розписки знаходиться у позивача, зазначене свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане.

Відповідна правова позиція прописана у постановах Верховного Суду від 12.11.2020р. у справі №154/3443/18 та від 16.01.2019р. у справі №464/3790/16-ц.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач ОСОБА_1 повернула борг в сумі 37 400,00 грн. ( 29 000,00 грн. та 8 400,00 грн. (300 доларів США згідно курсу долара станом на 2018 рік = 8 400,00 грн.) не підтверджено розписками позичальника ОСОБА_3 про отримання зазначеного боргу.

Згідно ч.1,3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК).

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, відповідачем не надано належних та допустимих, достовірних доказів на підтвердження факту повернення позики позивачу ОСОБА_3 , колегія суддів не знаходить підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст. 268 ЦПК).

Враховуючи те, що правонаступником позивача ОСОБА_2 є його син ОСОБА_3 , який залучений до участі у справі як правонаступник, з метою реального виконання у майбутньому рішення суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне викласти резолютивну частину постанови в іншій редакції, не змінюючи при цьому суті рішення першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Манукян Марти Андріївни залишити без задоволення.

Рішення Трускавецького районного суду Львівської області від 25 лютого 2020 року залишити без змін, виклавши резолютивну частину рішення у такій редакції:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , моб.тел. НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 ( місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; моб.тел. НОМЕР_4 ) несплачену суму боргу за Договором позики в розмірі 35 000,00 (Тридцять п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст.389-391 ЦПК України.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І. Приколота

Р.В.Савуляк