Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1132/20
Провадження № 2/321/22/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2021 року

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Машкіної Н.В.,

при секретарі Засько О.А.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Тимошенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Михайлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за минулий час та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , уточнивши позовні вимоги, звернулася до суду з позовом доОСОБА_2 про стягнення аліментів за минулий час та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги наступним.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.11.1995 року. 28.01.2019 року, який було розірвано рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області. Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням змінити своє ставлення до їхньої спільної дитини та надавати матеріальну допомогу, але всі її прохання залишалися поза увагою. Виховання та забезпеченням доброту їхньої спільної дитини весь час займалася лише вона. Дитина проживає разом з нею, навчається на третьому курсі денної форми навчання Фахового коледжу Класичного приватного університету на контрактній формі, а тому потребує також матеріальної допомоги на навчання. Також, донька має інвалідність з дитинства, а тому потребує матеріальної допомоги на лікування. Їй відомо, що відповідач має стабільний неофіційний дохід, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. З часу народження дитини позивач жодної допомоги на її утримання не одержувала. Її неодноразові прохання надати матеріальну допомогу є безрезультативними. Внаслідок зазначеного, просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за минулий час, а саме: за останні три роки у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідачем ОСОБА_2 у визначений судом строк подано відзив на позовну заяву , в якому викладені аргументи щодо наведених ним наступних заперечень проти позову. Так, відповідач зазначає, що на сьогоднішній день його дохід повністю витрачається на щоденні потреби, враховуючи комунальні платежі, оплату житла та допомогу батькам, купівлю найнеобхіднішого одягу, продуктів, медикаментів, оплату за проїзд. Він згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки на час навчання в розмірі 2000 гривень і ніколи від цього не відмовлявся, оскільки вона є його дитиною і він зобов`язаний її утримувати якщо має змогу. Враховуючи розмір його доходу, він має змогу сплачувати саме таку суму, навіть, якщо це змусить його зменшити певні найнеобхідніші витрати. Просив суд відмовити у позовних вимогах ОСОБА_1 до нього про стягнення аліментів за минулий період, а саме: за останні три роки у розміру 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Тимошенко С.В. наполягали на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позовні заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вислухавши в судовому засідання пояснення учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 , виданого Пришибською селищною радою Михайлівського району Запорізької області її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ( а.с. 8).

У відповідності до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 06.12.2017 року за відомостями виконавчого комітету Пришибської селищної ради ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: смт. Пришиб, Михайлівського району, Запорізької області з 06.12.2017 року по теперішній час. ( а.с.7)

Згідно довідки від 28.08.2020 року за № 430, виданої виконавчим комітетом Пришибської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, ОСОБА_1 , 1967 року народження, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 має наступний склад сім`ї: доньку - ОСОБА_3 , 2003 року народження, сина ОСОБА_5 , 1997 року народження, онука ОСОБА_6 , 2019 року народження. ( а.с.9)

У відповідності до медичного висновку за № 36, на дитину інваліда з дитинства в віці до 16 років від 18 жовтня 2018 року вбачається, що він виданий на дитину інваліда з дитинства в віці до 16 років ОСОБА_3 у зв`язку з її захворюванням та дійсний до 3 березня 2021 року. ( а.с. 10).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_2 від 26.10.2019 року, ОСОБА_3 отримує державну соціальну допомогу у зв`язку з захворюванням. ( а.с.11).

У відповідності до довідки від 21.08.2020 року за № 38/1526, виданої заступником директора фахового коледжу Класичного приватного університету, ОСОБА_3 навчається на третьому курсі денної форми навчання Фахового коледжу Класичного приватного університету за спеціальністю 242 «Туризм», освітня програма «Туризм» ( а.с. 12). Дата закінчення навчання 01.03.2022 року ( а.с. 13).

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 28.01.2019 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано 28.01.2019 року. ( а.с. 13).

Судом встановлено, 11 листопада 1995 року сторони зареєстрували шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м. Запоріжжя, який був розірвано рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області 28.01.2019 року. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на теперішній час навчаєтьсяна третьому курсі денної форми навчання Фахового коледжу Класичного приватного університету за спеціальністю 242 «Туризм» та знаходиться на утриманні матері.

Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Згідно ч. 3 ст. 181 ЦПК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959, дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.

Згідно принципу 6 Декларації про права дитини від 20.11.1959, яка проголошена Генеральною Асамблеєю ООН, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна зростати, окрім іншого, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Таким чином, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, батька, суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти на користь позивача ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення вказаних позовних вимог і до досягнення дитиною повноліття.

Стосовно позовної вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 аліментів за минулий час, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Тобто, стягнення аліментів за час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: особа, яка вимагає аліментів, вживала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати.

Заходи, що вживав позивач щодо одержання аліментів можуть бути різноманітними. Ухилення може виражатися у тому, що зобов`язана особа - відповідач ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи) та інші подібні дії.

Таким чином, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини.

Присудження аліментів за минулий час є правом, а не обов`язком суду, з позовом до якого звернувся позивач. Суд, виходячи із конкретних обставин справи, проаналізувавши усі надані докази, може присудити аліменти на утримання дитини за минулий час, у межах десятирічного строку, або відмовити у задоволенні таких позовних вимог.

В судовому засіданні встановлено, що позивачем ОСОБА_1 не надано доказів, стосовно того, що нею вживалися заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення відповідача від їх сплати.

Крім того, з матеріалів справи та наданих доказів, встановлено, що з 11.11.1995 року по 28.01.2019 рік позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 проживали в зареєстрованому шлюбі та відповідач мав відповідні зобов`язання по утриманню неповнолітньої дитини. Доказів, що відповідач не утримував свою неповнолітню дитину в період знаходження у шлюбі з позивачем - суду не надано.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення аліментів за минулий час не ґрунтуються на законі, а тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 840 грн. 80 коп. за вимогою позивача ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Керуючись ст.ст.2, 7, 12, 228-229, 258-260, 263 -265, 268 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про стягнення аліментів за минулий час та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви - 28.10.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у прибуток держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Дата складання повного судового рішення 26.02.2021 року.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у розмірі місячної плати.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Михайлівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду Н.В. Машкіна

Запорізької області