22-ц/804/1626/21
233/4730/15-ц

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер 233/4730/15-ц

Номер провадження 22-ц/804/1626/21

16 червня 2021 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Ротар Я.Б.

учасники справи:

стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»

представник стягувача: адвокат Бондар Інна Павлівна

боржник: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», боржник ОСОБА_1 «про поновлення пропущеного строку та видачу дублікату для пред`явлення виконавчого документа до виконання»,

- за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в інтересах якого діє адвокат Бондар Інна Павлівна

на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 січня 2021 року, повний текст якої складено суддею Наумик О.О. в м. Костянтинівка в приміщенні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області 25 січня 2021 року, час постановлення ухвали суду не зазначено, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

ТОВ «Фінансова компанія» «Довіра та Гарантія» звернулося до суду із заявою «про поновлення пропущеного строку та видачу дублікату для пред`явлення виконавчого документа до виконання».

В обгрунтування вимог зазначило, що 08 жовтня 2015 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області ухвалено рішення у цивільній справі № 233/4730/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 181 623,34 грн, а також стягнення судового збору у розмірі 1816,23 грн.

04 квітня 2019 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області ухвалою № 233/4730/15-ц замінено стягувача ПАТ «Кредобанк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у виконавчих листах № 233/4730/15-ц.

Після набуття статусу стягувача, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулось до відділу державної виконавчої служби з інформаційним запитом, на який отримало відповідь, що на примусовому виконанні перебували виконавчі провадження, відкриті на підставі виконавчих листів № 233/4430/15-ц та 14.03.2017 року і 10.03.2017 року виконавчі документи разом із постановою про повернення надіслані стягувачу. Станом на 22.05.2020 року повторно виконавчі документи на примусове виконання не надходили.

Під час передачі кредитної справи до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» оригінал виконавчого листа не передавався, що підтверджується Актом про непередачу документів.

Проте, виконавчий документ загублено під час поштового відправлення. Таким чином, місцезнаходження виконавчого листа № 233/4430/15-ц встановити не можливо, на виконанні в органах Державної виконавчої служби виконавчий документ не перебуває, так як він є втраченим.

ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» вважає, що строк пред`явлення вищезазначеного виконавчого листа пропущено з незалежних від Товариства причин, адже останній належно та ефективно здійснював свої права в межах виконавчого провадження.

З урахуванням вищезазначеного, просив:

- видати дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у сумі 181623,34 грн, а також судового збору у розмірі 1816,23 грн;

- визнати поважною причину пропущення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у сумі 181623,34 грн, а також судового збору у розмірі 1816,23 грн;

- поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у сумі 181623,34 грн, а також судового збору у розмірі 1816, 23 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

25 січня 2021 року ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», боржник Літвінов П. А. «про видачу дублікату та поновлення строку виконавчого документа» відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

28 квітня 2021 року не погодившись із вказаною ухвалою представником Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», адвокатом Бондар І. П. подано апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги заявника у повному обсязі.

Вважає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник зазначила, що місцезнаходження виконавчого листа у справі №233/4730/15-ц встановити не можливо, адже він був загублений під час відправки, що унеможливлює його виконання. Матеріали справи містять достатньо доказів втрати виконавчого документа та поважності пропуску пред`явлення виконавчого документу до виконання. Рішення у даній справі не виконується вже більше п`яти років.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

10 червня 2021 року до апеляційного суду від члена Виконавчого органу з питань представництва інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» Васильчишиної А.В. надійшло клопотання, в якому вона просить розгляд справи, призначений на 10-00 годину 16.06.2021 року відкласти у зв`язку з її участю у іншому судовому засіданні та забезпечити можливість проведення наступного судового засідання поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів в режимі «EASYCON».

Дослідивши зазначене клопотання, колегія суддів приходить до висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на наступне.

25 січня 2021 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області постановлено оскаржувану ухвалу.

28 квітня 2021 року адвокатом Бондар І. П., яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» подано апеляційну скаргу та заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали.

13 травня 2021 року справа надійшла до апеляційного суду.

17 травня 2021 року ухвалою Донецького апеляційного суду клопотання адвоката Бондар І.П. задоволено, поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» строк на апеляційне оскарження ухвали та відкрито апеляційне провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 371 ЦПК України, ця цивільна справа має бути розглянута у строк до 17.06.2021 року, тобто, судове засідання, призначене на 16.06.2021- є граничним.

Нормами ч. 2 ст. 371 ЦПК України визначено, що у виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи суд апеляційної інстанції може подовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє відповідну ухвалу.

З клопотанням про продовження строку розгляду справи сторони до суду не зверталися.

Втім, у своєму клопотанні представник просить відкласти розгляд справи у зв`язку з його участю у іншій справі, надавши на підтвердження копію судової повістки (а.с.195-на звороті), таким чином, надаючи перевагу участі у підготовчому судовому засіданні в іншій справі, ніж розгляду справи по суті у даній справі.

До клопотання представником долучено копію наказу Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» № 01/02-2021 від 01 лютого 2021 року, яким затверджено склад членів виконавчого органу з питань представництва в судах в загальній кількості 38 осіб (згідно переліку), тобто апелянт мав можливість направити будь-якого іншого представника, не зайнятого в іншому процесі для розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду (де тридцятиденний строк розгляду спливає 17.06.2021 року).

Крім того, апеляційну скаргу було подано адвокатом Бондар І. П., яка діє від імені апелянта на підставі довіреності № 1336 від 25.01.2021 року, виданої директором Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та дійсна до 25.01.2022 року.

Станом на 16.06.2021 року від адвоката Бондар І. П. заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Згідно з положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ЦПК України одним із завдань судочинства є розумність строків розгляду справи судом, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися та були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.190, 192, 207).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

Заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області № 233/4730/15-ц від 08 жовтня 2015 року з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № А01003 від 10.0.2014 у розмірі 181 623, 34 грн, судові витрати у розмірі 1 816, 23 грн (а.с.66-67).

03.03.2016 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області на адресу ПАТ «Кредобанк» направлені виконавчі листи у цивільній справі № 233/4730/15-ц (а.с.73).

Листом Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного МРУ МЮ (м. Харків) (а.с.115) від 22.05.2020 №13948/33375/16/20Д/02.4Д, повідомлено, що на примусовому виконанні у Лиманському міському відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебували виконавчі провадження, відкриті 10.08.2016, на підставі виконавчих листів № 233/4430/15-ц від 08.10.2015, виданих Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 181623,34 грн та судового збору у розмірі 1816,23 гривень.

14.03.2017 та 10.03.2017 виконавчі провадження завершені згідно з п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи разом із постановами про повернення виконавчих документів, надіслані стягувачу за адресою: АДРЕСА_1 .

Повторно виконавчі документи на примусове виконання до Лиманського міського відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) станом на 22.05.2020 року не надходили.

Листом Червоногвардійського відділу ДВС Східного МРУ МЮ (м. Харків) від 14.01.2021 № 1425 повідомлено, що виконавчий лист № 233/4730/15-ц, виданий на підставі рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08.10.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором №А01003 від 10.04.2014 на суму 181 623,34 грн та судового збору у розмірі 1816,23 грн, на виконанні у відділі не перебуває (а.с.124).

Згідно з постановами про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №51893116 від 14.03.2017 року та ВП №52148040 від 10.03.2017 року, виконавчі листи, видані 03.03.2016 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь «Кредобанк» суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 181 623, 34 грн та судового збору 1 816,23 грн повернуті стягувачу із зазначенням про те, що виконавчий лист може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 14.03.2020 року (щодо суми заборгованості) та до 10.06.2017 року (щодо судового збору) (а.с.134 та на зворотній сторінці).

17.10.2017 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено Договір Факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами №17/10-03, відповідно до якого право вимоги за Кредитним договором № А01003 від 10.04.2014, укладеним між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ « ФК «Довіра та гарантія» (а.с.77-81).

Ухвалою суду від 04 квітня 2019 року замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні по справі № 233/4730/15-ц: Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» (а.с.102-103).

Відповідно до Акту про не передачу документа від 29.12.2020 року, згідно з яким 17.10.2017 р. між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладеного Договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами №17/10-03, відповідно до якого право вимоги за Кредитним договором №А01003-3298 від 10.04.2014 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Станом на 29.12.2020 року від ПАТ «Кредобанк» виконавчий лист № 233/4730/15-ц до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не надходив (а.с.116).

Відмовляючи стягувачу у задоволенні заяви, суд першої інстанції зробив висновок про те, що позивачем не доведено ані факт втрати виконавчого документу, ані поважність причин пропущення стягувачем процесуального строку на звернення цього виконавчого документу до виконання.

Колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду з огляду на наступне.

Згідно підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України. Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Верховний Суд зазначає, що поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання дає підстави стягувачу очікувати прийняття судом рішення про видачу дубліката виконавчого листа, за умови встановлення втрати виконавчого листа.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18), у справі № 2-461/09 (провадження № 61-2812св19) міститься висновок, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається із матеріалів справи, 17.10.2017 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено Договір Факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами №17/10-03, відповідно до якого право вимоги за Кредитним договором № А01003 від 10.04.2014, укладеним між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ « ФК «Довіра та гарантія» (а.с.77-81).

Відповідно до п. 5.1-5.3 зазначеного Договору Клієнт зобов`язаний передати Фактору, а Фактор зобов`язаний прийняти від Клієнта документацію (щодо всіх Прав Вимоги) в порядку, передбаченому цим договором. Передача документів від Клієнта Фактору повинна бути здійснена у м. Львові за місцезнаходженням Клієнта протягом 3 (трьох) місяців з визначеної цим договором дати переходу Прав Вимоги. Передача документації підтверджується Сторонами шляхом підписання безпосередньо при такій передачі за місцем її проведення Акту (Актів) приймання-передання Документації. Після підписання Акту (Актів) приймання-передання Документації Фактор не може пред`являти Клієнту претензії щодо повноти та комплектності переданих документів.

До того ж, відповідно до п.3.2 Договору шляхом укладення (підписання) цього Договору Сторони підтверджують здійснення фактичної передачі Клієнтом у власність Фактору та прийняття Фактором у власність від Клієнта (фактичне відступлення) з дня, наступного за днем, у який Фактором на користь Клієнта буде виконано в повному обсязі у повній відповідності до умов цього Договору грошове зобов`язання щодо оплати (фінансування) Ціни Відступлення, (а щодо прав Вимоги, які виникнуть у майбутньому, - з дня їх виникнення) Прав Вимоги як за кредитними договорами, так і за забезпечувальними документами щодо Портфеля заборгованостей у повному обсязі.

Матеріали справи не містять фінансових документів, з яких вбачається оплата (фінансування) ціни відступлення за кредитним договором № А01003 від 10.04.2014, укладеним між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 , тобто, з якого саме момента ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набула право вимоги до боржника ОСОБА_1 .

У матеріалах справи також відсутній Акт приймання-передання документації від ПАТ «Кредобанк» до ТОВ « ФК «Довіра та гарантія» за кредитним договором № А01003 від 10.04.2014, укладеним між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 , з якого можливо було б встановити, чи передавався виконавчий лист по справі № 233/4430/15-ц до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», чи ні.

Отже, з якого числа ТОВ « ФК «Довіра та гарантія» набула право вимоги до боржника ОСОБА_1 та які документи ПАТ «Кредобанк» передав новому стягувачу за Кредитним договором № А01003 від 10.04.2014 року встановити не вдається можливим.

Наданий Акт про не передачу документа, складений 29.12.2020 року юрисконсультами ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», відповідно до якого, станом на 29.12.2020 року від ПАТ «Кредобанк» виконавчий лист № 233/4730/15-ц до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не надходив не може бути належним доказом у справі, оскільки не засвідчує саме втрату виконавчого листа, він констатує факт його відсутності у стягувача.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Колегія суддів критично ставиться до Листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного МРУ МЮ (м. Харків) (а.с.115) від 22.05.2020 №13948/33375/16/20Д/02.4Д в якому зазначено про те, що 14.03.2017 та 10.03.2017 виконавчі провадження завершені згідно з п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи разом із постановами про повернення виконавчих документів, надіслані стягувачу за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки у матеріалах справи відсутні докази надсилання зазначених постанов стягувачу (супровідні листи з вихідним номером, реєстри поштових відправлень, скріншот з сайту «Укрпошта» про рух поштового відправлення).

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (станом на 10.03.2017 року) копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Отже, при направленні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу рекомендованим листом, як то передбачено вимогами Закону, рух такого поштового відправлення можна прослідкувати на сайті «Укрпошта» за штрих-кодом, втім, такий доказ відсутній у матеріалах справи, що ставить під сумнів втрату виконавчого документа, тобто не можна говорити про втрату документа при пересиланні поштою, не встановивши, що такий документ взагалі направлявся стягувачу.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, апелянтом не надано жодних належних, допустимих та достатніх та достовірних доказів, які б підтверджували факт втрати оригіналу виконавчого листа, зокрема, його неотримання стягувачем.

Колегія суддів не погоджується з доводами апелянта відносно того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» мало право звернутися до відділу державної виконавчої служби щоб дізнатися чи перебуває на виконанні виконавчий лист № 233/4430/15-ц тільки після набрання законної сили ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04.04.2019 року про заміну стягувача, оскільки відповідно до положень ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, з часу відступлення ПАТ «Кредобанк» прав грошової вимоги за кредитним договором № А01003 від 10.04.2014 (17.10.2017) до часу звернення із дійсною заявою до суду (05.01.2021) минуло більше трьох років, а з часу заміни сторони стягувача ухвалою суду (04.04.2019) до часу звернення із дійсною заявою до суду (05.01.2021) 1 рік дев`ять місяців, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що заявник вчиняв дії щодо отримання від первісного стягувача виконавчого листа, колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

В рішенні ЄСПЛ "Устименко проти України" судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд.

Оцінивши доводи апеляційної скарги та доводи, викладені в рішенні суду першої інстанції щодо відмови у видачі дубліката виконавчого листа та поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» висновків суду першої інстанції не спростовують та зводяться до незгоди з висновками суду.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, оскільки суд повно і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про видачу дублікату та поновлення строку виконавчого документа.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановлена судом ухвала відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» залишити без задоволення.

Ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: