Дата документу 21.09.2021 Справа № 554/1709/21
Провадження №2/554/1437/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Таран В.І.,

за участю учасників справи:

представник позивача: адвокат Кузь О.М.,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду питання про ухвалення додаткового рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення індексу інфляції та 3% річних,-

ВСТАНОВИВ:

29.06.2021 року Октябрським районним судом м.Полтави ухвалено рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення індексу інфляції та 3% річних.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 18.08.2021 року матеріали справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення індексу інфляції та 3% річних повернуто до Октябрського районного суду м.Полтави для вирішення питання про постановлення додаткового рішення в місячний строк.

Згідно ухвали суду, при вивченні матеріалів справи установлено, що місцевим судом не було вирішено питання розподілу судових витрат у відповідній частині, зокрема щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, та ні в мотивувальній ні в резолютивній частині оскаржуваного рішення не зазначено результату такого розподілу, відповідно до ст.141 ЦПК України.

В судовому засіданні поставлено на вирішення питання про постановлення у справі додаткового рішення щодо понесених витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Представник позивача - адвокат Кузь О.М. в судовому засіданні просив постановити додаткове рішення та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 10000 гривень. Зазначив, що в договорі про правову допомогу розмір гонорару не вказаний, квитанція про отримання грошових коштів від клієнта в матеріалах відсутня, вважає, що вона не є обов`язковою.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти стягнення витрат на правничу допомогу.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, повно та всебічно вивчивши матеріали вищезазначеної справи, приходить до висновку про відмову в ухваленні додаткового рішення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.06.2021 року Октябрським районним судом м.Полтави ухвалено рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення індексу інфляції та 3% річних. Позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за порушення своєчасного виконання грошового зобов`язання 3% річних та втрати від інфляції в сумі 23116,27 гривень, а також повернення витрат на сплату судового збору в сумі 875,22 гривень. В задоволенні решти вимог позивачу відмовлено (а.с.48-50).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 18.08.2021 року матеріали справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення індексу інфляції та 3% річних повернуто до Октябрського районного суду м.Полтави для вирішення питання про постановлення додаткового рішення (а.с.69-70).

У відповідності до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 270 ЦПК України, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1,3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В постанові Верховного Суду від 01.04.2020 року (справа №640/4013/17-ц) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009 , пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Судом встановлено, що на підтвердження витрат на правничу допомогу позивача було надано договір про надання правової допомоги від 15.02.2021 року, укладений між адвокатом Кузь О.М. та Ситником В.І. (а.с.12-13); перелік послуг, що зобов`язується надати адвокат (а.с.14), та попередній розрахунок вартості та роботи адвоката Кузь О.М. (а.с.16). В останньому сторони погодили попередню вартість правничої допомоги -10000 гривень.

Проте, позивачем суду не надано акт приймання-передачі наданих послуг та документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки), тоді як попередній розрахунок вартості наданих послуг адвоката не є належним доказом на підтвердження понесених позивачем витрат.

Також слід зазначити, що сторона позивача не посилається на будь-які обставини, що перешкоджали своєчасно надати докази понесення судових витрат на правову допомогу адвоката.

Отже, правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат, понесених на професійну правничу допомогу, відсутні.Тому, в ухваленні додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення індексу інфляції та 3% річнихслід відмовити.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В ухваленні додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення індексу інфляції та 3% річних відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 24.09.2021 року.

Суддя: А.М. Чуванова