Справа № 604/343/21
Провадження № 2/604/237/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Гамана В.Т.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підволочиської об`єднаної територіальної громади Тернопільської області, про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Кулеба І.І., звернувся до суду із позовною заявою до Підволочиської об`єднаної територіальної громади Тернопільської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 137,60 кв.м., житловою площею 64,7 кв.м. по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що у відповідності до свідоцтва про право особистої власності, виданого 31 липня 1991 року на підставі рішення виконкому Супранівської сільської Ради народних депутатів № 9 від 30 липня 1991 року, жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, що складається з двох членів сім`ї голови двору ОСОБА_2 , з яким проживала дружина ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , єдиним спадкоємцем, який спадщину прийняв, був її чоловік ОСОБА_2 . ОСОБА_4 вчинив заповіт, згідно якого усе належне йому майно заповів ОСОБА_1 . Позивач ОСОБА_1 спадщину прийняв, проте, звернувшись до приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_2 , йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із належністю будинковолодіння до колгоспного двору, форма власності якого не передбачена чинним законодавством. Враховуючи те, що в позасудовому порядку позивач захистити свої права не має можливості, просить позов задовольнити.

В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у їх відсутності.

Представник відповідача Підволочиської об`єднаної територіальної громади в судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнають, просять справу розглянути без їх участі.

У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти:

Згідно інформації БТІ № 6 від 22 січня 2021 року, висновку про ринкову вартість майна та технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 22 серпня 2019 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 137,60 кв.м., житловою площею 64,70 кв.м. належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на право власності від 31 липня 1991 року, виданого Супранівською сільської ради № 9 від 30 липня 1991 року.

Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 31 липня 1991 року, № 15, на підставі рішення виконкому Супранівської сільської ради народних депутатів № 9 від 30 липня 1991 року, жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_3 , належить колгоспному двору, що складається з 2 членів, головою якого є ОСОБА_2 .

У відповідності до довідки виконкому Підволочиської селищної ради № 1 від 04 січня 2021 року житловий будинок, який належав ОСОБА_2 , та знаходився по АДРЕСА_3 , - знаходиться по АДРЕСА_3 .

Згідно довідки, виданої архівним відділом Підволочиської РДА в Тернопільській області 09 березня 2021 року № 180 по документах архівного фонду «Супранівська сільська рада» станом на 1991 рік значиться господарство ОСОБА_2 , 1940 р.н., голова двору, разом з яким проживала дружина ОСОБА_3 . Інші члени сім`ї : ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вибули з господарства 11 квітня 1991 року.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Таким чином, у відповідності до даних положень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 належало по 1/2 частці житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , як членам колгоспного двору.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради 11 квітня 2016 року.

З довідки, виданої Підволочиською селищною радою № 72 від 05 березня 2021 року убачається, що в житловому будинку в АДРЕСА_1 , на день смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з нею були зареєстровані чоловік ОСОБА_2 , 1940 року народження.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Коршилівка, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради 31 серпня 2020 року.

Згідно довідки, виданої Підволочиською селищною радою № 22 від 25 січня 2021 року убачається, що в житловому будинку в АДРЕСА_1 , на день смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним ніхто не був зареєстрований.

У відповідності до заповіту, посвідченого 06 серпня 2007 року секретарем Супранівської сільської ради, № 29, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заповів усе належне йому майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все, що буде належати йому на день смерті, і на що за законом матиме право - своєму синові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як убачається із роз`яснень приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу від 03 березня 2021 року № 20/01-16 26 січня 2021 року до майна померлого ОСОБА_2 заведена спадкова справа, із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 , проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 спадкоємцю відмовлено у зв`язку з належністю будинковолодіння до колгоспного двору, форма власності якого не передбачена чинним законодавством та через відсутність правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно.

Таким чином судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому належала 1/2 частка житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 як члену колгоспного двору, та Ѕ частка успадкована після смерті дружини ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину на зазначене будинковолодіння, спадкоємцю відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з належністю будинковолодіння до колгоспного двору, форма власності якого не передбачена чинним законодавством та через відсутність правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності, у зв`язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4,5,7,9,10,77,79,80,89,211,247, 263, 265, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 392, 1223,1268, п.4,5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції 2004 року), ст.ст. 524,525, 527,529,548,549 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_4 , до Підволочиської об`єднаної територіальної громади Тернопільської області, юридична адреса: смт. Підволочиськ, вул. Шептицького, 4, про визнання права власності, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 137,60 кв.м., житловою площею 64,7 кв.м. по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Підволочиський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий - підпис

Згідно з оригіналом:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків