_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/1484/21
УХВАЛА

21.12.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі - Матвієвої А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження заяву і клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку та призначення судово-товарознавчої експертизи по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття жилого приміщення,

В С Т А Н О В И В:

31.05.2021 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь у відшкодування матеріальної шкоди 40935,94 грн., у відшкодування моральної шкоди 20000,00 грн., судові витрати в сумі 16000,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаним позовом було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 08.06.2021 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення попереднього судового засідання.

22.07.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача по справі ОСОБА_3 ОСОБА_4

30.11.2021 року до суду надійшло від представника позивача клопотання про призначення судово-товарознавчої експертизи по справі за вх. №66526/21.

10.12.2021 року представником позивача надано до суду заяву про поновлення строку для подання клопотання про призначення судово-товарознавчої експертизи по справі від 30.11.2021 року, в якому представник просить суд вважати поважними причини пропуску строку на подання доказів, посилаючись на те, що необхідність у поданих доказів у виді висновку судової експертизи за наслідком проведення такого експертного дослідження зумовлено обставинами викладеними відповідачем у відзиві на позовну заяву, у зв`язку з чим таке клопотання разом з позовом не було подано.

У підготовчому судовому засіданні 21.12.2021 року представник позивача просила суд задовольнити заяву про поновлення процесуального строку для вчинення процесуальної дії та задовольнити клопотання про призначення судово-товарознавчої експертизи по справі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення вказаного клопотання через пропуск строку позивачем на подання відповідного клопотання та необґрунтованості підстав для поновлення такого строку.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши подані до суду заяву і клопотання, оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зазначене положення кореспондується частиною 3 статтею 12 ЦПК України.

У відповідності до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами зокрема висновками експертів.

У відповідності до ч.1 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Згідно зі статтею 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Отже висновок судового експерта належить до видів доказів.

Статтею 83 ЦПК України встановлено порядок подання до суду доказів.

Відповідно до частин 1,2 вказаної статті, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Частиною 3 статті 177 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

У відповідності до ч. 4, 5, 10, 8 статті 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Статтею 120 ЦПК України встановлено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

У відповідності до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З позовної заяви вбачається, що позивачем не зазначалось про необхідність та намір проведення судово-товарознавчої експертизи, не подавалось клопотання про призначення такої експертизи, не надавався висновок експерта про проведення відповідного дослідження за власним замовленням, а також не вказувались складнощі в отриманні відповідних доказів, у зв`язку з чим, суд доходить до висновку, про пропуск стороною позивача процесуального строку на вчинення процесуальної дії з подання клопотання про призначення судово-товарознавчої експертизи, що не спростовувалось представником позивача.

Щодо заяви представника позивача про поновлення строку на вчинення процесуальної дії, суд зазначає наступне.

Статтею 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Судом враховується, що встановлення строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених ЦПК України, певних процесуальних дій.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку на подання до суду клопотання про призначення судово-товарознавчої експертизи, суд враховує принцип верховенства права та судову практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справа "Ілхан проти Туреччини" (№ 22277/93 від 27.06.2000 року § 59).

Суд вважає, що представником позивача жодним чином не обґрунтовано поважність пропуску строку подання відповідного клопотання про призначення судової експертизи.

Стосовно доводів про пропуск процесуальних строків через викликану необхідність подання клопотання про призначення судово-товарознавчої експертизи після подання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд вважає необґрунтованими, з наступних підстав.

Як вбачається, ухвалою судді від 08.06.2021 року, судом було визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Одночасно судом було роз`яснено позивачеві, що у разі отримання відзиву на позову заяву, позивач має право у відповідності до ст.179 ЦПК України, у десятиденний строк з дня отримання відзиву на позову заяву, надати відповідь на відзив, до якого застосовуються правила встановлені ч.3-5 ст. 178 ЦПК України, у відповідності до якого відповідь на відзив повинна містити зокрема перелік документів та інших доказів, що додаються до відповіді на відзив, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відповіддю на відзив, із зазначенням причин їх неподання.

Як вже судом встановлено, відзив на позовну заяву від представника відповідача надійшов до суду 22.07.2021 року, до якого відповідачем подано докази скерування його іншим учасникам процесу.

Відповідно до фіскального чеку від 20.07.2021 року ПН55, поштове відправлення на ім`я ОСОБА_1 здійснено за номером №917.

Згідно з трекінгом поштового відправлення Укрпошта за №917, що перебуває у відкритому доступі, судом встановлено, що ОСОБА_1 вказане поштове відправлення отримано 27.07.2021 року.

У десятиденний термін встановлений на подання відповіді на відзив, разом з яким сторона має право пред`явити відповідні докази та клопотання у тому числі про призначення експертного дослідження, з моменту отримання вказаної копії відзиву на позовну заяву, сторона позивача не скористалась, а подане до суду клопотання надійшло 30.11.2021 року, тобто через чотири місяці.

Обґрунтованих посилань і доказів стосовно наявності поважних причин пропуску процесуального строку на вчинення процесуальної дії з пред`явлення клопотання про призначення судово-товарознавчої експертизи до суду представником не надано.

У ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання правами не допускається.

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом. Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що представником позивача подано клопотання про призначення судово-товарознавчої експертизи від 30.11.2021 року за №66526/21 з пропуском встановленого процесуального строку на вчинення відповідної процесуальної дії та необґрунтовано поважності пропуску такого строку, суд доходить до висновку про необґрунтованість заяви представника позивача про поновлення процесуального строку для вчинення процесуальної дії, у зв`язку з чим у задоволенні заяви слід відмовити, а клопотання про призначення судово-товарознавчої експертизи залишити без розгляду.

Керуючись ст. 103, 106, 120-124, 126, 127, 177, 222, 261, 352-354, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку для подання клопотання про призначення експертизи відмовити.

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про призначення судово-товарознавчої експертизи від 30.11.2021 року за №66526/21вх залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали суду складено 22.12.2021 року.

Головуючий Калініченко Л. В.