ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 червня 2021 року

м. Харків

справа №643/2416/17

провадження №22-ц/818/3132/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 02 березня 2021 року,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 70 345 грн.; моральну шкоду у сумі 40 000 грн.; правову допомогу у сумі 7 600 грн.; судовий збір у сумі 701 грн.

16 березня 2017 року ухвалою Московського районного суду м. Харкова відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

У липні 2019 року по справі призначена повторна судова автотехнічна експертиза, провадження якої доручено експертам Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України.

30 січня 2020 року до суду повернуті матеріали цивільної справи без виконання ухвали суду від 17.07.2019 року про призначення судової автотехнічної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод» по матеріалам цивільної справи за зазначеною позовною заявою.

26 лютого 2021 року від представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (КНДІСЕ).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02 березня 2021 року клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 задоволено. Призначено по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, судову автототехнічну експертизу, провадження якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ).

На вирішення експертів поставлені наступні питання:

1. Чи мав водій ОСОБА_2 технічну можливість уникнути зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування?

2. Якими пунктами Правил дорожнього руху повинен був керуватися водій ОСОБА_1 у даній дорожньо-транспортній ситуації?

3. Чи відповідали дії водія ОСОБА_1 вимогам Правил дорожнього руху?

4. Хто з даних транспортних засобів мав переважне право проїзду в наміченому напрямку?

Попереджено виконавців про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Надано експертам для дослідження матеріали справи про адміністративне правопорушення № 643/14483/16-п та цивільної справи № 643/2416/17.

Обов`язок по оплаті експертизи покладено на ОСОБА_2 .

Роз`яснено сторонам положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що на виконання вимог експерта, який робив експертизу відповідно до вимог ухвали суду від 17.07.2019 року відповідачем не було сплачено вартість проведення експертизи, а тому вважає, що відповідачем навмисно затягується розгляд справи. Крім того, питання поставлені відповідачем та узгоджені судом, без обговорення в судовому засіданні з позивачем, викликають сумнів в неупередженості суду в даному випадку, оскільки всі питання сформульовані саме в потрібній редакції для відповідача, вважає, що даний факт є відповідним направленням експертів для надання висновку вигідного для ОСОБА_2 .

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про призначення вищезазначеної експертизи, суд першої інстанції виходив із вимог щодо дотримання принципу змагальності сторін, а також з метою встановлення обставин, що мають значення для справи, для чого необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 статті 12, ч. 1 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з ч. 1ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Статтею 110 ЦПК України встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

З урахуванням положень статті 103 ЦПК України, суд першої інстанції може призначити експертизу для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою.

В позовній заяві ОСОБА_1 просить відшкодувати шкоду, спричинену дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 70 345 грн.; моральну шкоду у сумі 40 000 грн.; правову допомогу у сумі 7 600 грн.; судовий збір у сумі 701 грн.

Матеріали справи містять висновки різних фахівців-експертів з автотехнічних досліджень на підтвердження та спростування обґрунтованості позовних вимог, що безпосередньо впливає на вирішення спірних у справі правовідносин.

За таких обставин, з метою встановлення фактичних обставин для правильного вирішення справи, враховуючи те, що висновки експертів автотехнічних досліджень: № 5184 від 28.09.2016 року та № 7-ВС/17 від 17.03.2017 року, проведені експертами ХНДІСЕ ім Засл. Проф. М.С. Бокаріуса та Харківського НДЕКЦ МВС України є суперечливими, кожна сторона надала на підтвердження своїх доводів ці висновки, висновки суду про призначення судової автотехнічної експертизи є обґрунтованими, оскільки призначена судом експертиза не була виконана у зв`язку з несплатою витрат на проведення експертного дослідження, в тому числі і позивачем.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що поставлені в оскаржуваній ухвалі на вирішення питання експерту слід доповнити з метою з`ясування наявності вини кожного із водіїв у скоєнні ДТП.

Для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, встановлення обставин, які мають значення для вирішення справи ухвалу суду першої інстанції слід змінити, доповнивши перелік питань експертам наступними питаннями:

-як повинні були діяти водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в даній дорожній обстановці, відповідно до вимог Правил дорожнього руху України;

-чи мали водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 технічну можливість уникнути ДТП відповідно до вимог Правил дорожнього руху України;

-чи вбачаються в діях водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які знаходяться , з технічної точки зору, в причинному зв`язку з подією даної ДТП.

Посилання апелянта та його представника на той факт, що клопотання про призначення експертизи впливає на тривалість розгляду справи, суд не бере до уваги, оскільки згідно з вимогами цивільного процесуального законодавства дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, встановлюються, зокрема, висновками експертів. Суд має сприяти сторонам в отриманні доказів.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, розглянувши клопотання представника відповідача про призначення експертизи без узгодження питань з позивачем, не можуть слугувати підставою для скасування судового рішення, оскільки відповідно до вимог частини другої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення виключно за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваної ухвали в частині переліку питань поставлених експерту.

Відповідно до п. 4 ч.1ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю/або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями367,368,369,376,381,382,383,384, ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 02 березня 2021 року змінити в частині переліку питань, поставлених експерту.

Доповнити перелік питань на вирішення експерту наступними питанням:

-«як повинні були діяти водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в даній дорожній обстановці, відповідно до вимог Правил дорожнього руху України;

-чи мали водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 технічну можливість уникнути ДТП відповідно до вимог Правил дорожнього руху України;

-чи вбачаються в діях водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які знаходяться , з технічної точки зору, в причинному зв`язку з подією даної ДТП».

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.1 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 16.06.2021 року.