Справа № 522/3071/19
Провадження №2/522/2609/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Державної архітектурної інспекції України, ОСОБА_1 про поновлення строку, скасування реєстрації декларацій, визнання незаконним та скасування рішення та свідоцтва,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 22.02.2019 року звернувся до суду з позовом в інтересах Одеської міської ради, в якому просить суд: поновити строк на звернення до суду із даним позовом; скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстровану Інспекцією ДАБК в Одеській області 17.04.2014 №ОД 47; скасувати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації зареєстровану Департаментом ДАБІ в Одеській області від 30.03.2015 за №ОД69; визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Антоненко О.С. № 20631546 від 10.04.2015 року; визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 10.04.2015 року, видане державним реєстратором Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Антоненко О.С..

В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що прокуратурою області встановлено що 17.04.2014 року ОСОБА_1 до Інспекції ДАБК у Одеській області подала декларацію про початок виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , яку Інспекцією зареєстровано за № ОД 47. У подальшому, 30.03.2015 року, ОСОБА_1 до Департаменту ДАБІ в Одеській області подала декларацію про готовність об`єкта до експлуатації вказаної нежитлової будівлі, що зареєстрована за №ОД69. Вивченням вказаних декларації, встановлено, що ОСОБА_1 з посиланням на ч.4 ст.34 Закону України ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зазначено, що для проведення робіт з реконструкції даного об`єкта, наявність права власності чи користування земельною ділянкою не потребується, оскільки роботи з реконструкції об`єкта проводились без зміни геометричних розмірів їх фундаментів у плані. Відповідно до свідоцтва на право власності від 11.10.2012 року № НОМЕР_2 , виданого Виконкомом Одеської міської ради за ОСОБА_1 зареєстровано право власності 6на нежитлові приміщення літ.А, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 88,2 кв.м., основною площею 73,6 кв.м.. Згідно із технічним паспортом, виготовленим станом на 10.02.2012 року КП «ОМБТІ та РОН», площа приміщень першого поверху, зареєстрованих за ОСОБА_1 за вказаною адресою, складала 64 кв.м.. відповідно до технічного паспорту від 31.03.2015 року, виготовленого ТОВ «БТІ «Україна», тобто після проведення реконструкції, загальна площа стала складати 167,5 кв.м., а площа першого поверху 79,6 кв.м.. Посилались на те, що загальна площа першого поверху після реконструкції збільшилась на 15,6 кв.м., що на думку представника прокуратури свідчить про зміну геометричних розмірів та їх фундаментів у плані спірного об`єкта в ході реконструкції, та відповідно внесення замовником завідомо недостовірних даних щодо підстав використання земельної ділянки, на якій розташований спірний об`єкт будівництва та зазначено, що будівельні роботи проведені без змін геометричних розмірів об`єкта, їх фундаментів у плані, що спростовується вищевказаними документами. Аналогічні недостовірні дані внесені замовником будівництва у декларацію про готовність об`єкта до експлуатації №ОД 69. Відповідно до листа управління Держземагенства у м. Одесі від 09.04.2015 року №10-1505-0.15-3022/2-15 право власності чи користування на земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 не реєструвалось. Аналогічна інформація міститься в листі Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 14.04.2015 року №01-19/1303-09-02. За викладеного зазначали, що збільшення геометричних розмірів фундаментів реконструйованої будівлі проведено за рахунок земельної ділянки, яка у власність чи користування ОСОБА_1 не передавалась. Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради 22.08.2013 року за №310 (01-07/336) ОСОБА_1 надано містобудівні умови та обмеження забудови вищевказаної земельної ділянки. Містобудівними умовами погоджено та висвітлено позицію органів місцевого самоврядування щодо проведення реконструкції одно-двоповерхової будівлі, в існуючих габаритах, без розширення, в внутрішнім переплануванням та реконструкцією існуючого фасадного вхідного вузла для розміщення офісних приміщень. Зокрема, відповідно до містобудівних умов та обмежень виданих ОСОБА_1 , площа першого поверху до реконструкції складала 64 кв.м., після реконструкції мала складати 64,14 кв.м., тобто без змін геометричних розмірів. Загальна площа об`єкту після реконструкції мала складати 86,87 кв.м.. У декларації про початок виконання будівельних робіт, замовницею вказано, що площа забудованого об`єкта становитиме 185 кв.м., а в пункті 12 декларації про готовність об`єкта до експлуатації зазначено, що загальна площа збудованого об`єкта становить 167,5 кв.м.. Крім того, як зазначено вище відповідно до технічного паспорту від 31.03.2015 року, виготовленого ТОВ «БТІ «Україна», загальна площа збудованого об`єкта після реконструкції збільшилась та стала складати 167,5 кв.м., а площа першого поверху 79,6 кв.м.. таким чином, документацію за якою проводились робот із будівництва спірного об`єкта не можна вважати проектною документацією розробленою та затвердженою у встановленому законом порядку, оскільки вона не відповідає містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки, які є вихідними даними для проектування та складовою частиною проектної документації. З огляду на виявлення вказаних порушень інтересів держави, прокурором 04.06.2015 року до Одеського окружного адміністративного суду в інтересах Одеської міської ради подавався позов до Департаменту ДОБІ в Одеській області та ДАБІ України про скасування реєстрації зазначених декларацій. Проте, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2018 року у справі №815/3381/15 апеляційну скаргу прокуратури області задоволено частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду скасовано, провадження у справі закрито з огляду на непідсудність даної справи адміністративним судам.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 у декларацію про початок виконання будівельних робіт №ОД 47 та декларацію про готовність об`єкта до експлуатації №ОД 69 внесені завідомо недостовірні дані щодо підстав використання земельної ділянки, зокрема роботи проведені за земельній ділянці, що не булла відведена для цієї мети та без належно затвердженого проекту останні підлягають скасуванню в судовому порядку. На підставі вказаної декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 30.03.2015 року №ОД 69 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на спірний об`єкт нерухомості. Зокрема, вказана реєстрація проведена на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 10.04.2015 року на підставі якого державним реєстратором Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Антоненко О.С. прийнято рішення № 20631546 від 10.04.2015 року. З огляду на відсутність на момент видачі вищевказаного свідоцтва про право власності на нерухоме майно у ОСОБА_1 будь-яких документів, які б підтверджували право власності чи користування земельною ділянкою, на якій останньою збудовано спірний об`єкт самочинного будівництва вказане свідоцтво за посиланням представника прокуратури підлягає визнанню незаконним та скасуванню в судовому порядку, як і рішення щодо реєстрації за ОСОБА_1 права власності на нежитлові приміщення, розташовані в АДРЕСА_1 , прийняте на його підставі. З огляду на те, що земельна ділянка, на якій збудований вищевказаний об`єкт будівництва, в результаті реконструкції якого була самовільно забудована земельна ділянка територіальної громади м. Одеси, у власність чи користування ОСОБА_1 на законних підставах не передавалась спірна реєстрація декларації та права власності на вищевказаний об`єкт будівництва порушають інтереси держави в особі територіальної громади м. Одеси, представником якої є Одеська міська рада.

Що стосується пропуску строку позовної давності для звернення з даним позовом до суду, прокуратура зазначає про те, що прокурор звертався із аналогічним позовом 04.06.2015 року до Одеського окружного адміністративного суду в інтересах Одеської міської ради до Департаменту ДОБІ в Одеській області та ДАБІ України про скасування реєстрації зазначених декларацій. Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2018 року у справі №815/3381/15 апеляційну скаргу прокуратури області задоволено частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду скасовано, провадження у справі закрито з огляду на зміни в процесуальному законодавстві та непідсудність даної справи адміністративним судам. У зв`язку із зазначеним позивач вважає, що строк на звернення до суду із вказаним позовом в рамках цивільного судочинства пропущений з поважних підстав та підлягає поновленню.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 березня 2019 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 06.05.2019р..

До суду 09.04.2019 року надійшов відзив представника Департаменту ДАБІ в Одеській області на позовні вимоги (а.с.83-89,т.1), в якому посилались на те, що 17.04.2014 року ОСОБА_1 до Інспекції ДАБК Одеської області була подана декларація про початок виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , яку Інспекцією зареєстровано за №ОД 47. ОСОБА_1 30.03.2015 року була подана до Департаменту ДАБІ в Одеській області декларація про готовність об`єкта до експлуатації вказаної нежитлової будівлі, яка зареєстрована за №ОД 69. З урахуванням положень чинного законодавства посились на те, що законодавець покладає саме на замовника відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації. Відповідач вважає, що Департамент діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений нормами діючого законодавства та не мав право повернути оскаржувану декларацію про готовність об`єкту до експлуатації. Просили відмовити у позові.

Ухвалою суду від 13 травня 2019 року вирішено клопотання представника прокуратури та витребувано з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином засвідчену копію реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна, а саме: одно-двоповерхову адміністративну будівлю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка має реєстраційний номер 01, та на праві власності належить ОСОБА_1 ..

По справі оголошено перерву до 24.06.2019 року.

Витребувані судом докази були надані 19.06.2019 року (а.с.106-177, т.1).

Через неявку сторін, розгляд справи 24.06.2019 року був відкладений на 22.07.2019 року.

Також ухвалою суду від 26.06.2019р. було розглянуто клопотання представника відповідача, витребувано з КП «БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» завірені належним чином копії технічних паспортів, складених до проведення реконструкції, а саме: 02.10.2002 року; в грудні 2004 року; в вересні 2005 року на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з відсутність відповіді щодо виконання ухвали суду від 26.06.2019 року, розгляд справи 22.07.2019 року був відкладений на 18.09.2019 року.

Щодо виконання ухвали суду від 26.06.2019 року до суду 22.07.2019 року надійшла відповідь із КП «Бюро технічної Інвентаризації» Одеської міської ради (а.с.236-238, т.1).

Розгляд справи 18.09.2019 року був відкладений на 04.11.2019 року через неявки всіх учасників процесу, окрім представника позивача ОСОБА_2 та представника відповідача- ОСОБА_3 ) та у зв`язку з ненадходженням до суду витребуваних доказів.

Ухвалою суду від 04 листопада 2019 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті на 28 січня 2020 року.

До суду 27.01.2020 року були надані витребувані докази згідно ухвали суду від 26.06.2019 року (а.с.22-200,т.2).

Через неявку сторін, розгляд справи 28.01.2020 року, 19.03.2020 року відкладався.

Розгляд справи 26.05.2020 року був відкладений на 03.07.2020 року за клопотанням сторін із наданням часу на ознайомлення з матеріалами справи та підготовки питань для експертного дослідження.

Ухвалою суду, повний текст якої складено 08.07.2020 року, по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання:

1. Чи проведена реконструкція нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1 , зі зміною геометричних розмірів фундаменту у плані чи без такої зміни;

2. У випадку зміни загальної площі забудови реконструйованої будівлі за адресою АДРЕСА_1 , за рахунок зміни геометричних розмірів фундаменту цієї будівлі до реконструкції, встановити в чому полягають зміни геометричних розмірів фундаменту реконструйованої будівлі та зазначити площу цих змін.

3. Чи змінено загальну площу забудови реконструйованої будівлі за адресою АДРЕСА_1 , після реконструкції відповідно до технічного паспорту, виданого ТОВ «БТІ України» 07 липня 2005 року по відношенню до площі забудови до проведення реконструкції, а саме по відношенню до технічного паспорту, виготовленого КП «ОМБТІ та РОН» станом на 10.02.2012 року.

Провадження у справі було зупинено на час проведення експертизи.

Матеріали цивільної справи разом з висновком експерта №081/2020 судової будівельно-технічної експертизи від 01.02.2021 року (а.с.75-89,т.3) надійшли до суду 19.02.2021 року.

Ухвалою суду від 26.02.2021 року провадження у справі поновлено та призначено до судового розгляду по суті на 20 квітня 2021року.

До суду 19.04.2021 року надійшли пояснення представника відповідача ОСОБА_1 (а.с.105-117,т.3), в яких вона посилається на те, що ОСОБА_1 належала на праві власності адміністративна будівля, що складалася з приміщень літ. «А», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 88,2 кв.м., основною площею 73,6 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 11 жовтня 2012 року. ТОВ «ПРОЕКТНО-ВИШУКУВАЛЬНИЙ ІНСТИТУТ «ОДЕСАГРОПРОЕКТ» у 2013 році виготовлено робочий проект реконструкції одно-двоповерхової адміністративної будівлі в існуючих габаритах по АДРЕСА_1 . Відповідно до робочого проекту: площа забудови - 94 кв.м., етажність два, загальна площа нежитлової будівлі 185 кв.м.. У декларацію про початок виконання будівельних робіт ОСОБА_1 внесені відомості про загальну площу об`єкту відповідно до проектної документації, а саме: у графі - «Загальна площа будівлі відповідно до проектної документації, кв. метрів - 185 м», у розділі «основні показники об`єкта будівництва», у графі «відповідно до проектної документації» загальна площа 185, категорія складності ІІ. В декларації про початок виконання будівельних робіт у графі «земельна ділянка використовується на підставі» зазначено, що відомості щодо земельної ділянки не зазначаються у разі реконструкції, реставрації або капітального ремонту об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані. ТОВ «ПРОЕКТНО-ВИШУКУВАЛЬНИЙ ІНСТИТУТ «ОДЕСАГРОПРОЕКТ» у 2014 році виготовлено корегування робочого проекту реконструкції одно-двоповерхової адміністративної будівлі в існуючих габаритах по АДРЕСА_1 . Замовник ОСОБА_1 .. Відповідно до корегування робочого проекту: площа забудови - 94 кв.м., етажність два, загальна площа нежитлової будівлі 167,5 кв.м.. 30.03.2015 ОСОБА_1 до Департаменту ДАБІ в Одеській області була подана декларація про готовність об`єкта до експлуатації вказаної нежитлової будівлі, яка зареєстрована інспекцією ДАБІ в Одеській області за №ОД 69. Аналогічні дані внесені ОСОБА_1 до п.11-1 декларації про готовність до експлуатації з посиланням на приписи ч.4 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». В декларацію про готовність об`єкту до експлуатації ОСОБА_1 внесені відомості про загальну площу об`єкту, а саме: у розділі «техніко-економічні показники об`єкта (з урахуванням результатів технічної інвентаризації)», загальна площа будівлі 167,5 кв.м., загальна площа за проектом 167,5 кв.м.. У пункті 11.1. Декларації про готовність об`єкту до експлуатації, інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію чи договір про встановлення права земельного сервітуту щодо будівництва об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури, не зазначена згідно ч.4 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області 30.03.2015 року зареєстровано за № ОД 69 декларацію про готовність об`єкту до експлуатації. Відповідно до: Робочого Проекту реконструкції одно-двоповерхової адміністративної будівлі в існуючих габаритах по АДРЕСА_1 , виконаного «ООЛОЛ Інститут Одесагропроект» станом на 2013 рік; Коригування робочого проекту реконструкції двоповерхової адміністративної будівлі в існуючих габаритах по АДРЕСА_1 , виконаного «ООО Інститут Одесагропроект» станом на 2014 рік; технічного паспорту на адміністративну будівлю, розташовану по АДРЕСА_1 , реєстровий №01, виконаного ТОВ «БТІ України» станом на 07.07.2015 року; висновку судової будівельно-технічної експертизи №081/2020 від 01.02.2021 року, реконструкція нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , була проведена без зміни геометричних розмірів фундаменту у плані. Сторона відповідача в поясненнях зазначає, що позивач, порівнявши технічний паспорт від 10.02.2012 року, виготовлений КП «ОМБТІ та РОН», згідно із яким площа приміщень першого поверху складала 64 кв.м. з технічним паспортом після проведеної реконструкції від 31.03.2015 року, виготовленим ТОВ БТІ «Україна», в якому площа першого поверху після реконструкції складає 79,6 кв.м., помилково вважає, що зміна площі першого поверху з 64 кв.м. до 79,6 кв.м. свідчить про зміну геометричних розмірів та фундаментів спірного реконструйованого об`єкту нерухомості, та відповідно замовником внесені завідомо недостовірні данні у декларацію про початок виконання будівельних робіт №ОД 47 від 17.04.2014 року та у декларацію про готовність об`єкта до експлуатації №ОД 69 від 30.03.2015 року, а також допущене суттєве відхилення від проектної та дозвільної документації. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №081/2020 від 01.02.2021 року, виходячи з проведеного дослідження документів, наявних в наданих матеріалах цивільної справи, було встановлено що площа забудови будівлі, розташованої по АДРЕСА_1 , до та після проведення реконструкції не змінилась, та складає 94,0 кв.м., тому експерт прийшов до висновку про те, що реконструкція нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , була проведена без зміни геометричних розмірів фундаменту у плані. Відповідач вважає твердження прокуратури про внесення замовником завідомо недостовірних даних у декларацію про початок виконання будівельних робіт №ОД 47 від 17.04.2014 року, декларацію про готовність об`єкта до експлуатації №ОД 69 від 30.03.2015 року, та суттєве відхилення від проектної та дозвільної документації, помилковим. Також ОСОБА_1 посилається на те, що Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області 30.03.2015 року зареєстровано за № ОД 69 декларацію про готовність об`єкту до експлуатації, подану нею, з дотриманням вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Постанови Кабінету Міністрів України №461 від 13 квітня 2011 року, якою затверджено Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. За ОСОБА_1 зареєстровано право власності на одно-двоповерхову адміністративну будівлю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Антоненко О.С., індексний номер 20631546 від 10.04.2015 року. 10.04.2015 року ОСОБА_1 отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія та номер: НОМЕР_1 , яке видано Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області, відповідно до якого вона є власником одно-двоповерхової адміністративної будівлі, загальною площею 167,5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач вважає посилання позивача про те, що спірний об`єкт є самочинним будівництвом відповідно до ст.376 ЦК України, ст.39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року №466, пункту 29 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів та на те, що ОСОБА_1 здійснено самовільний захват земельної ділянки, є неспроможними. Оскарження реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт від 17.04.2014р. №ОД47 не є тим способом захисту, який призводить до відновлення прав Одеської міської ради, які прокурор та позивач вважають порушеними, оскільки реєстрація цієї Декларації як рішення компетентного органу вичерпало свою дію, об`єкт нерухомості прийнятий в експлуатацію шляхом реєстрації іншої декларації - про готовність об`єкта до експлуатації, а ОСОБА_1 набула право власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна. За викладеного, представника відповідачки просила відмовити у задоволенні позову прокуратури.

У судовому засіданні 20.04.2021р. позивачем заявлено клопотання про оголошення перерви у зв`язку з наданими поясненнями та для ознайомленням з висновками експертизи та з метою надання додаткових пояснень, яке суд задовольнив та оголосив перерву на 24.06.2021р.

У судовому засіданні 24.06.2021р. з`явилися представника прокуратури Тунік В.М., який позовні вимоги підтримав та просив задовольнити за обставин, викладених у відзиві. Від представника Одеської міської ради до суду надійшла заява, згідно якої просили розгляд справи проводити за відсутності їх представника.

Представник відповідача ОСОБА_1 адв. ОСОБА_3 просила відмовити у задоволені позову з викладених у поясненнях підстав, та наполягала на тому, що технічна документація та висновок експертизи спростовують твердження прокуратури, що внаслідок проведеної реконструкції з оформленням за ОСОБА_1 права власності на реконструйовану будівлю порушується право міської ради як розпорядника земельної ділянки із земель комунальної власності в межах м. Одеси, адже площа забудови не змінилася, та відсутнє порушення прав та охоронюваних законом інтересів Одеської міської ради, що є підставою для відмови у позові.

Інші учасники процесу поважність причин неявки суду не повідомили та будь-яких клопотань до суду не заявляли.

Верховний Суд у постанові від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 виходив із того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.

Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Зважаючи на строки розгляду справи, у відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України, за згоди присутніх представників сторін., суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності представників Одеської ради, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області та Державної архітектурної інспекції України, сповіщених належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, додані до неї документи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача ОСОБА_1 , оцінивши докази, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог із наступних підстав.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на адміністративну будівлю від 11.10.2012р., виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради, адміністративна будівля, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_1 на праві приватної власності.

17.04.2014 року Інспекцією ДАБК в Одеській області зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 за №ОД47 (вид будівництва: реконструкція), замовник ОСОБА_1 , ІІ категорія складності.

З вищезазначеної декларації вбачається, що загальна площа будівлі, відповідно до проектної документації становить 185 кв.м.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, робочий проект реконструкції одно-двоповерхової адміністративної будівлі в існуючих габаритах за адресою: АДРЕСА_1 виготовлено ТОВ «ПРОЕКТНО-ВИШУКУВАЛЬНИЙ ІНСТИТУТ «ОДЕСАГРОПРОЕКТ» у 2013 році, в якому зазначено, що площа забудови - 94 кв.м, етажність - два, загальна площа нежитлової будівлі - 185 кв.м..

ТОВ «ПРОЕКТНО-ВИШУКУВАЛЬНИЙ ІНСТИТУТ «ОДЕСАГРОПРОЕКТ» у 2014 році виготовлено коригування робочого проекту реконструкції одно-двоповерхової адміністративної будівлі в існуючих габаритах за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до коригування робочого проекту встановлено: площа забудови - 94 кв.м., етажність - два, загальна площа нежитлової будівлі - 167,5 кв.м.

Згідно з містобудівними умовами та обмеженнями забудови земельної ділянки №310 від 22.08.2013 року №01-07/336 визначено наміри забудови даного об`єкта будівництва, а саме: реконструкція одно-двоповерхової адміністративної будівлі, в існуючих габаритах, без розширення, з внутрішнім переплануванням та реконструкцією існуючого фасадного вхідного вузла для розміщення офісних приміщень. Також визначено техніко-економічні показники об`єкта будівництва до та після реконструкції, відповідно до яких загальна площа має становити 86,87 кв.м.

30 березня 2015 року за №ОД69 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області зареєстровано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації (реконструкція одно-двоповерхової адміністративної будівлі в існуючих габаритах за адресою: АДРЕСА_1 ).

Як вбачається з техніко-економічних показників об`єкта (з урахуванням результатів технічної інвентаризації) загальна площа будівлі після реконструкції складає 167,5 кв.м..

Відповідно до технічного паспорту від 10.02.2012 року, розробленого КП «ОМБТІ та РОН» на ім`я ОСОБА_1 загальна площа адміністративної будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , становить 88,2 кв.м.

Згідно з характеристиками адміністративної будівлі, зазначеними в технічному паспорті від 31.03.2015р., розробленого ТОВ «БТІ України» відносно вищевказаного об`єкта після проведення реконструкції, загальна площа будівлі складає 167,5 кв.м..

Судом встановлено та підтверджується матеріалами реєстраційної справи №01, що 10.04.2015 року, на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 30.03.2015 року №ОД69 державним реєстратором Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області видане свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 10.04.2015р., прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №20631546.

За ОСОБА_1 зареєстровано право власності на вищезазначений об`єкт нерухомості, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 10.04.2015 року № НОМЕР_1 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.04.2015 року №36183163.

На думку прокурора, який діє в інтересах Одеської міської ради, збудований ОСОБА_1 об`єкт нерухомості знаходиться на земельній ділянці, яка їй у власність чи користування не передавалась, будівництво проведено із суттєвим відхиленням від проектної та дозвільної документації, а до декларації про готовність об`єкта до експлуатації внесені завідомо недостовірні дані, у зв`язку із чим реєстрація декларації №ОД69 та декларації №47 та рішення про державну реєстрацію права власності №20631546 підлягають скасуванню. При цьому, оскаржуваною реєстрацією Декларацій та рішенням про державну реєстрацію прав порушуються права Одеської міської ради як власника земель комунальної власності в м.Одесі, зокрема, право розпорядження земельною ділянкою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно положень п. 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23 травня 2011 року, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Згідно пункту 7 вищезазначеного Порядку, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням чи письмової заяви про проведення перевірки щодо дотримання суб`єктом господарювання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної з будівництвом об`єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів інспекцій; перевірка виконання суб`єктом господарювання вимог інспекції щодо усунення порушень ліцензіатом ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної з будівництвом об`єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Відповідно до п.9, п.12, п.13 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23 травня 2011 року державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва та посадові особи інспекції під час його здійснення зобов`язані, зокрема, ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством.

При цьому, суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль має право, зокрема, бути присутнім під час його здійснення, за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, подавати свої пояснення, зауваження або заперечення до акту перевірки.

Згідно із положеннями п. 17, п. 18, п. 19, п. 20, п. 21, п. 22 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 року, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки складається протокол та припис про усунення порушень.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції станом на 10.04.2015р.) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до I - III категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Форма декларації про готовність об`єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до IV і V категорій складності, здійснюється на підставі акту готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Форма акту готовності об`єкта до експлуатації, форма сертифіката, порядок його видачі, розмір та порядок внесення плати за видачу сертифіката визначаються Кабінетом Міністрів України. Акт готовності об`єкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об`єкт застрахований). Орган державного архітектурно-будівельного контролю у разі необхідності під час розгляду питань, пов`язаних з видачею сертифіката, може звернутися до державних органів з метою отримання відповідних висновків. Неподання таких висновків у визначений органом державного архітектурно-будівельного контролю строк не є підставою для продовження строку видачі сертифіката або відмови в його видачі. Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про готовність об`єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації. Орган державного архітектурно-будівельного контролю відмовляє у видачі сертифіката з таких підстав: 1) неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката; 2) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; 3) невідповідність об`єкта проектній документації на будівництво такого об`єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил. Відмова у видачі сертифіката надається замовникові у строк, передбачений для його видачі. Експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється. Зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього. Підключення закінченого будівництвом об`єкта, прийнятого в експлуатацію, до інженерних мереж здійснюється протягом десяти днів з дня відповідного звернення замовника до осіб, які є власниками відповідних елементів інженерної інфраструктури або здійснюють їх експлуатацію. Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об`єкта до експлуатації, та за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката. Замовник зобов`язаний протягом семи календарних днів з дня прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта письмово поінформувати про це місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням об`єкта будівництва. Замовник зобов`язаний передати закінчений будівництвом та підключений до інженерних мереж житловий будинок, що споруджувався із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, об`єднанню співвласників або власнику, або експлуатуючій організації протягом ста двадцяти календарних днів з дня його прийняття в експлуатацію.

Виходячи із встановлених судом обставин та положень ст.39 цього Закону 10.04.2015р. реконструйований ОСОБА_1 об`єкт був прийнятий в експлуатацію та саме на підставі зареєстрованої 10.04.2015р. Декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД69 було видане Свідоцтво про право власності від 10.04.2015р. №36180750 ОСОБА_1 на одно-двоповерхову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції станом на 10.04.2015р.) декларація про початок виконання будівельних робіт є чинною до завершення будівництва.

Оскарження реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт від 17.04.2014р. №ОД47 не є тим способом захисту, який призводить до відновлення прав Одеської міської ради, які прокурор та позивач вважають порушеними, оскільки реєстрація цієї Декларації як рішення компетентного органу вичерпало свою дію, об`єкт нерухомості прийнятий в експлуатацію шляхом реєстрації іншої декларації - про готовність об`єкта до експлуатації, а ОСОБА_1 набула право власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна.

Щодо стверджень прокурора та позивача стосовно зміни внаслідок реконструкції геометричних розмірів та фундаментів будівлі колегія суддів встановила, що вони ґрунтуються лише на порівнянні технічних паспортів до будівельних робіт з реконструкції від 10.02.2012 року та після таких робіт від 31.03.2015 року.

03.07.2020 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання:

1. Чи проведена реконструкція нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1 , зі зміною геометричних розмірів фундаменту у плані чи без такої зміни;

2. У випадку зміни загальної площі забудови реконструйованої будівлі за адресою АДРЕСА_1 , за рахунок зміни геометричних розмірів фундаменту цієї будівлі до реконструкції, встановити в чому полягають зміни геометричних розмірів фундаменту реконструйованої будівлі та зазначити площу цих змін.

3. Чи змінено загальну площу забудови реконструйованої будівлі за адресою АДРЕСА_1 , після реконструкції відповідно до технічного паспорту, виданого ТОВ «БТІ України» 07 липня 2005 року по відношенню до площі забудови до проведення реконструкції, а саме по відношенню до технічного паспорту, виготовленого КП «ОМБТІ та РОН» станом на 10.02.2012 року.

Згідно Висновку №081/2020 від 01.02.2020р. судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №522/3071/19, наданого судовим експертом ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» Скибінською Т.М. (з додатками):

Відповідь по першому та другому питаннях:

Виходячи з проведеного дослідження документів, наявних в наданих матеріалах цивільної справи було встановлено, що площа забудови будівлі, розташованої по АДРЕСА_1 , до та після проведення реконструкції не змінилась, та складає 94 кв.м., тому експерт прийшов висновку про те, що реконструкція нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , була проведена без змін геометричних розмірів фундаменту плані.

Відповідь по третьому питанню:

Виходячи з проведеного дослідження документів, наявних в наданих матеріалах цивільної справи, експерт прийшов до висновку про те, що площа забудови площа забудови будівлі, розташованої по АДРЕСА_1 , до та після проведення реконструкції не змінилась, та складає 94 кв.м, однак, в зв`язку з тим, що в копії Технічного паспорту на адміністративну будівлю, розташовану по АДРЕСА_1 , виданого КП «ОМБТІ та РОН» станом на 10.02.2012 року , не зазначено площу забудови будівлі, розташованої по АДРЕСА_1 , тому, відповісти на поставлене питання, а сааме: «Чи змінено загальну площу забудови реконструйованої будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , після реконструкції відповідно до технічного паспорту, виданого ТОВ «БТІ України» 07.07.2015 року по відношенню до площі забудови до проведення реконструкції, а сааме по відношенню до технічного паспорту, виготовленого КП «ОМБТІ та РОН» станом на 10.02.2012 року?» експерту не надається можливим.

Таким чином висновок експертизи спростовує твердження прокурора та Одеської міськради, що внаслідок проведеної реконструкції з оформленням за ОСОБА_1 права власності на реконструйовану будівлю порушується право позивача як розпорядника земельної ділянки із земель комунальної власності в межах м. Одеси, що ґрунтується на нормах ст.ст.80,83 п.12 Прикінцевих положень Земельного кодексу України, адже площа забудови не змінилася.

Відповідно до ч.4 ст.34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній станом на 10.04.2015р.) реконструкцію, реставрацію або капітальний ремонт об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, а також реконструкцію або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а так само нове будівництво відповідно до містобудівної документації об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури на замовлення органів державної влади та органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності може бути проведено за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою. Встановлене право земельного сервітуту щодо будівництва об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури є підставою для отримання документа, що дає право на виконання підготовчих чи будівельних робіт.

Як убачається із зареєстрованих 17.04.2014р. та 30.03.2015р. декларацій, поданих ОСОБА_1 , у відповідних розділах декларацій зазначено, що інформація щодо документів, які посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, згідно ч.4 ст.34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» заявником не зазначена.

ОСОБА_1 обґрунтовано з посиланням на норму ч.4 ст.34 Закону не зазначала дані (інформація) щодо правовстановлювальних документів на земельну ділянку у зв`язку із реконструкцією належного їй на праві власності об`єкта нерухомості, оскільки будівельні роботи проведені без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаментів об`єкта реконструкції.

За встановлених судом обставин суд дійшов до висновку про безпідставність стверджень прокурора щодо внесення ОСОБА_1 недостовірних даних у Декларацію про початок виконання будівельних робіт та Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, а також про недоведеність порушення прав Одеської міської ради у правовідносинах, що виникли у зв`язку із спірною реєстрацією декларацій.

За викладеного, суд приходить до суду про необґрунтованість позовних вимог прокуратури щодо скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації та відмовляє в їх задоволенні.

Із приводу вимог щодо визнання незаконними та скасування рішення державного реєстратора, свідоцтва про право власності, то суд вбачає, що дані позовні вимоги є похідними від первісних, а отже задоволенню також не підлягають.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1. ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави..

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач не довів в ході судового розгляду, що Одеська міська рада зазнала порушення свого права на розпорядження землями комунальної власності в межах м. Одеси внаслідок проведеної ОСОБА_1 реконструкції належного їй на праві власності об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням вищевикладеного, після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради у повному обсязі.

При цьому, суд не застосовує до спірних правовідносин строки позовної давності, оскільки відмовляє у позові за його необґрунтованості.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41, 56, 142 Конституції України, ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст.11, 15-16, 179, 181, 257, 267, 316-319, 321, 327, 328, 386, 391 Цивільного кодексу України, ст. 78, 82, 83, 116, 152-153 Земельного кодексу України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.2, 4, 10-13, 43, 49, 51, 64, 76, 81, 82, 89, 95, 133, 141, 210, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України; суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Державної архітектурної інспекції України, ОСОБА_1 про поновлення строку, скасування реєстрації декларації, визнання незаконним та скасування рішення та свідоцтва відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду виготовлено 05.07.2021 року.

Суддя: Домусчі Л.В.